Režie:
Kar-wai WongHudba:
Ry CooderHrají:
Norah Jones, Jude Law, David Strathairn, Natalie Portman, Rachel Weisz, Frankie Faison, Katya Blumenberg, Jackie Moore, Adriane Lenox, Benjamin Kanes (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Jaká vzdálenost dělí zlomené srdce od nových začátků? Jak se její délka měří? Peněžní sumou, dálkou, kterou jste ušli, nebo množstvím vzpomínek? Elizabeth (Norah Jones), zklamaná mladá žena, se vydává na pouť za účelem sebepoznání ve snaze vyléčit zlomené srdce. Zatímco se její emocionální jizvy zacelují, prožívá s těmi, které při svých toulkách potkává, nové a zcela nečekané situace. Ať už jde o poetické filozofování s majitelem noční kavárny (Jude Law), zoufalé plány hazardní hráčky, které se lepí smůla na paty (Natalie Portman), či o zničený vztah mezi policistou (David Strathairn) a jeho vzpurnou manželkou (Rachel Weisz)... Všechny tyto zážitky mění Elizabethin přístup k životu, vztahům a nakonec i k sobě samé. Zvolna se osvobozuje z pout minulosti a objevuje novou cestu - tu, na jejímž konci čeká opravdová láska... Film Moje borůvkové noci v režii světově uznávaného režiséra Wong Kar Waie je působivým příběhem, který diváka provede dálavami, rozprostírajícími se mezi bolestí ze ztracené lásky a radostným znovuobjevením sebe samého. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (360)
Zklamání. V tomto filmu jsou snad všichni mí oblíbení herci a i přesto jsem se u filmu neuvěřitelně nudil. Vše je možná až příliš dokonalé a dohromady to zkrátka neklape jak by mělo. ()
Pozvolna plynoucí (ne)romantický snímek, ve kterém v podstatě nejde ani tak o CO... A vlastně ani o JAK. Ale o pouhé plynutí a radost z toho, že se mají postavy komu svěřit a že pouhá přítomnost postavy (potažmo diváka) dokáže někomu jinému udělat radost. Film, který na diváka přenáší prožitek z vnímání a ulehčení, popř. prozření někoho jiného. Což je vlastně strašně zvláštní, ale z nějakého důvodu to funguje.. Norah Jones je VÝBORNÁ!! ()
Veliké zklamání. Tahle narativní struktura mi prostě nesedla. Přestože filmy jako 2046 a Stvořeni pro lásku mě Kar-wai Wong okouzlil, tady mě to minulo. ()
Jen proto, že to je pěkně "umělecky" natočený drama nebudu řikat, že to je dobrý, protože mě to prostě nebavilo, přišlo mi to děsně o ničem, takovej ten film, kterej se snaží nést nějakou hlubší myšlenku, ale dojem z filmu je děsně nudnej a tak zbyde jen ta myšlenka, ale to je fakt málo, krom toho ta rádoby umělecká trhaná kamera byla fakt příšerná. Ovšem Portman, Weisz a Jones super a konec konců i Jude Law. ()
Když jste na tom špatně, pamatujte, že je vždycky kolem vás ještě někdo, kdo je na tom hůř.. Kar-wai Wong naservíroval meditačně laděné defilé životních ztroskotanců, kde každý druhý záběr je zpomalen ve stylu Johna Woo (ovšem bez střelby) a já musím bohužel konstatovat, že s výjimkou tradičně výborného Strathairna postrádá tato neónově načančaná unylost potřebný drive. Holt, borůvky staví, Borůvkové noci uspávají.. Možná je to vždy momentálním nastavením nálady, ale asijské drámo-romance (pravda, tentokrát šmrnclé Hollywoodem) jsou pro mě jiný kontinent, jiný svět, nicméně uznávám, že pořád stejný vesmír.. ()
Povrchní fraška tvářící se jako sofistikovaná romance, nad jejímž poselstvím byste měli bulet jako diví. Je mi líto, na rozvíření očních kanálků a rozpumpování srdce však potřebuji víc než nabubřelou hereckou exhibici, do sebe zahleděný scénář a režii, která se pokouší povznést primitivnost svého díla do výšin stylizovaným vizuálním ztvárněním. To si radši zajdu do kavárny, udělám smutné oči na číšnici a budu doufat, že se slituje a dá mi kus koláče na účet podniku. Anebo si ho klidně koupím. Lepší než litovat peněz za podobně prázdný, rádoby meditativní a intelektuální film. ()
Snímek jsem zhlédla na Čt Art a byla jsem příjemně překvapena, když jej vysílali v původním znění s titulky. Takže jsem si mohla vychutnat uchu lahodící přízvuk Juda Lawa:) Moje borůvkové noci se mi moc líbily, jak obsazením, tak i celkovým stylem, který mi přišel jakoby trochu "retro." Tomuto dojmu pomáhala i zajímavá kamera a barevné ladění. Natalie Portman, která mě ještě v žádném filmu nedokázala příliš uchvátit či uzemnit svým výkonem, se mi zde líbila asi nejvíc ze všech snímků, které jsem s ní viděla. A Rachel Weisz je zde nádherná a úplně září. My Blueberry Nights jsou malým, příjemným snímkem s výborným scénářem, jemnou hudbou a sympatickými charaktery několika lidí, kteří všichni touží po jediném. Lásce. A prožívají vše, co s ní souvisí. Touží po jejím znovunalezení, prožívají bolest, když ví, že ji ztrácí nebo mají pocit, že ji musí zastihnout, dokud je nablízku, protože pak jim může v okamžiku začít unikat a už nikdy se nemusí vrátit. ()
Tehdy doznívala vlna asijských režisérů pokoušejících štěstí na západě. A ty jejich filmy skutečně vypadaly jinak a zároveň v nich hráli takové osobnosti jako Law, Portman nebo Weisz. A přesto jen málokdy splnily očekávání. ()
Dokonalé vystihnutie pocitov a stavu mysle v čase zatváracích, hluchých hodín barov a kasín. Stavu mysle, ktorá by za normálnych okolností už dávno spala, no bez partnera, ktorý zradil či opustil, by sa rada niekomu vyspovedala o tom, čo prežíva, čo sa stalo. Nájsť chápavého parťáka na pokec, nie na sex. Unavená časť osobnosti túži po oddychu, no akýmsi zotrvačníkom pracuje na vyrovnaní sa s nečakanou samotou. Len neostať uzavretý uprostred štyroch stien. vyraziť do ulíc a blúdiť rozostreným (lebo tiež unaveným) zrakom po farebných škvrnách neónových odleskov a svetiel. Zaspať za barom. A vydať sa na iniciačnú cestu nadobudnutia poznania o sebe samom. Reštauračné a barové prostredie pri tom poskytne príbehy krachov iných partnerstiev, či už tých mileneckých a manželských alebo medzi rodičmi a potomkami. Skvelá práca s náladou, ktorá u viacerých komentátorov vyvolala pocity pomalosti, zbytočnosti tém v dialógoch a akejsiušľachtilej nudy. V skutočnosti film náladu dokáže zdvihnúť všetkým, ktorí ani v okovách smútku z rozpadnutého vzťahu nezabudnú na každodennú porciu skvelého koláča. ()
Ostatní koláče jdou na dračku, jen ten borůvkový často zůstává nedotčený. I ten se stane tématem k povídaní pro inteligentního kavárníka Jeremyho a nešťastné Elizabeth, která nenachází odpověď na věčnou otázku „proč“. Přítelem opuštěná se tak vydává cestou napříč Spojenými státy a nebude v tom sama. Standardně dobrý Jude Law, překvapivě dobrá Norah Jones (jinak skvělá písničkářka bez skandálů), nadprůměrně sexy Natalie Portman (i s krátkým sestřihem) a výtečný David Strathaim (coby truchlící opilec). Umělecké kvality čínského režiséra Wong Kar-waie si moc příjemně pohrávají s atmosférou (občas až příliš) a i když je to jednoduché jako Kolumbovo vejce, moc příjemně se to spolu s hlavní hrdinkou prožívá!! ()
My Blueberry Nights mi dokázalo, že bych nikdy neměl dát na úsudky jiných, ale vytvořit si svůj vlastní názor a nenechat se odradit nikým a ničím. A mohu potvrdit, že jsem rád, že jsem tak učinil, poněvadž Borůvkové noci za to prostě stáli! !!! Parta úžasných herců, kteří se na filmu podíleli nenechali moje srdce bez poskvrnky. Při scéně, kdy Lizzi odbučuje se svým autem a Natalie Portman jede ve svém na druhou stranu, návzájem si mávají a každá má ve tváři úsměv přátelství, bylo mi nepopsatelně nádherně. Kar-wai Wong vytvořil svět, který sice není úplně spravedlivý, ale rozhodně své kouzlo má a jeho zářivé barvy na vás dopadají nikoli tíživě, ale tak říkajc relexačně. Mám chuť vidět tento film ještě tisíckrát, mám chuť na borůvkový koláč se zmrzlinou, mám chuť zkusit být svobodný a dělat věci bezhlavě a bez rozmýšlení..Je toho opravdu hodně. A pokud i vy váháte a říkáte si, že přes docela nízké hodnocení nebudete riskovat další filmové zklamání, já vám tenhle film doporučuji všemi deseti. Kouzelně lahodný film.... ()
N-o, já vůbec nevím. Na jednu stranu je to S o H, na stranu druhou film, který mě nenudil, nenaštval a ve kterém hraje Jude Law. ()
Tohle je přesně ten blues, který ve filmech hledám... dokonalá nota, atmosféra, vynikající herci, výborné dialogy, zajímavá kamera. Jednoduché krásné, s citem natočené. ()
Milostný film, který víc než na příběh a dramatické výstupy, sází na kouzelnou atmosféru nočních měst a setmělých kaváren či barů. Překvapivě nejzajímavěji vypadají scény, ve kterých se moc nemluví a divák si jen může domýšlet, co zrovna ta daná postava prožívá, což díky skvělému herectví všech zůčastněných nebude problém. Největším překvapením je ale samozřejmě křehká Norah Jones, která se před kamerou pohybuje s takovou jistotou a přirozeností, jako by měla za sebou stovku filmových rolí. ()
I když má Kar-wai Wong svá nejlepší léta za sebou, tak si vzal ginko, pořádně si nainhaloval a ukuchtil borůvkový koláč, který už jen pohledem dává zabrat chuťovým buňkám, avšak když ho okusíte, je to jedna báseň. Takové vizuální orige jsem dlouho nezažil, na někoho mohou působit po čase laciným dojmem, ale já se nenechal vyvést z míry a vychutnával sladkou chuť. Hlubší myšlenku jsem v tom našel a zamyslel. I přes delší pasáže a statické záběry kamery mě to vůbec nenudilo, spíše jako by koláč zaskočil a nechal mě místy úplně v tranzu z průběhu, který neměl velký rozsah, ale dokázal i přesto zaujmout a oslnit, tak trošku vaření z vody, mouky a borůvek :-) Jones, Law, Portman i Weisz bez chyby. Scénář načechraný. ()
Prežit pár "boruvkovych noci" s Jude Law, dala by som si povedat:) Neskutočne som sa tešila na tento film a dostalo sa mi dostatočnej dávky sebaexplorácie, hypnotických obrazov a pocitov na zmyslové pochutnanie. Každopádne správne romantické, nepresladené a po všetkých stránkach tak akurát. ()
Pomalé,nudné a viditelně dělané pro efekt,maličko se to rozjede po příchodu Natalie ale jinak... vůbec netuším co tím režisér chtěl zdělit. ()
Šmankote, šmankote... Kdy se ještě někomu podaří dostat na jedno plátno Norah Jones, Natalie Portman a Rachel Weisz? Má filmová duše krvácí, a to velmi. Kdybych Borůvkové noci stihl minulý rok v kině, napsal bych "největší zklamání roku". Jelikož se tomu tak nestalo, nepřestanu doufat, že jej letos alespoň jeden film překoná. Protože toto vážně bolí... ()
Také se Vám stává, že nemůžete v noci spát? Stejný problém má i Elizabeth, před kterou ční obrovská kopice nevyřešených odpovědí, na něž neustále klade otázky. Dosud se nevyrovnala z rozpadu dlouhotrvajícího milostného vztahu a její nitro prožívá ochromení. Jak jen se s nastalým chaosem vypořádat? Odcestovat a nechat vše za sebou? Zapomenout? Cesty je svedly, když byli na dně. Nejdřív prohodili pár slov, potom vět a nakonec celá souvětí… Nabalují se, až tvoří dokonalou pavučinku, která jim proplete osudy. Oba zhrzení, oba osamělí, smutní, jen těšící se na další návštěvu, kdy se zase posunou o kousek dál v roli objevování svých srdcí. Tón udáván vůní sladkého borůvkového koláče se zmrzlinou, který obměkčí nejednoho. Jsou si tolik podobní, hledají, tápou, chtěli by milovat a být milováni, ale jak dlouho ještě budou čekat, než přebolí zklamání, které utrpěli? Noc změní se v den, Elizabeth utíká. Na své cestě poznává tolik odlišných charakterů, skrze ně se učí poznávat samu sebe. Je jen němý pozorovatel lidských osudů, je svědkem nenávisti, hlouposti a zjišťuje, jak si lidé neváží bytostí, které milují. Berou je jako samozřejmost, ale když je ztratí, je pozdě a oni zjistí, že jim ani nevyjádřili své pocity, naposledy jim nevěnovali slůvka útěchy a porozumění. Procestuje celou zemi, aby zjistila, pro koho její srdce bije… Krásný příběh lásky, plný něhy, nádherných záběrů jak už zpomalenýcch (které mi zpočátku vadily, ale u nichž jsem ráda zjišťovala, kterým směrem nás chce režisér ubírat), nemluvě o snímání prostředí kavárny zpoza prosklených výloh. Pozadí prokresluje jemná, ničím nerušící hudba unášena v rytmu folku, na níž se podílela sama Norah Jones, Cat Power nebo Ry Cooder. Nechte se unést a zabředněte do světa symboliky… ()
Je to tak barevné, pěkně obsazené, poklidně plynoucí, s každou minutou zábavnější a vcelku prostě příjemné pokoukání. Herci válí, Strathairn a Portmanka (s blond kudrlinkama asi nejvíc sexy, co se z její kariéry pamatuju) především. ()
Reklama