Kamera:
Laurent BarèsHudba:
François-Eudes ChanfraultHrají:
Béatrice Dalle, Alysson Paradis, Nicolas Duvauchelle, Tahar Rahim, Aymen Saïdi, Ludovic Berthillot, Dominique Frot, Nathalie Roussel (více)Obsahy(2)
Po stopách svého slavného krajana, francouzského tvůrce hororů Alexandra Ajy, a velmi specifických a krvavých italských giallo filmů se vydalo režisérské duo Alexandre Bustillo a Julien Maury. A jejich vynikající hororový thriller z roku 2007, který byl oceněn na mezinárodním filmovém festivalu Sitges, je skutečně určen jen otrlým povahám. Hlavní hrdinkou je zde těhotná fotografka Sarah, které se jednoho deštivého dne po vážné dopravní nehodě zhroutí celý svět. Ona sice ze zkroucených plechů nakonec vyvázne živá, a dokonce i plod, který nosí v těle, je podle doktorů nezraněn, zato její životní partner Matthieu zaplatí tragický incident životem. A ani o čtyři měsíce později, v čas Vánoc, není Sarah s touto životní ztrátou smířena. Během jedné ze svátečních nocí krátce před porodem se ale odehraje událost, která její pohled na svět změní. Jejím poslem je zoufalé zabušení na dveře, za nimiž stojí neznámá žena tvrdící, že sama právě prožila vážnou dopravní nehodu a potřebuje si zavolat. Zakrátko je jasné, že její příchod rozhodně není náhodný. Tato osoba přišla do domu ubližovat a prolévat krev. Je to ďábel v lidském těle a vyčerpaná Sarah nemůže doufat, že někdo uslyší její volání o pomoc. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (585)
Hrozná sračka. Jinak se to napsat nedá. Nechápu, jak můžou mít tak vysoké hodnocení horory, kde se hraje primárně na počet litrů krve, vystříkané ze zavražděných. Příběh je naprosto stupidní, stokrát ojetý, nijak originální. Tempo je tak neuvěřitelně houpavé a převážně zdlouhavé, že následný "bezmozkový" masakr to nezachraňuje, právě naopak. Postavy se chovají tak neuvěřitelně nereálně a nelogicky, že jsem si sám klepal na čelo. Představitelé policie snad porušili úplně každou základní zásadu, jak pracovat. To vím i bez toho, abych nějak podrobně znal jejich výcvik. Hlavní postava je zahraná příšerně, to samé její nepřítel, který působí tak, že bych ho dokázal odzbrojit i po víkendu bez spánku s čerstvě vypitou láhví Whiskey. Korunu tomu všemu nasazuje fízl, který byl zastřelen, ale na konci vstane s tím, že má vypíchnuté oči. 35% 14.03. 2010 ()
Over-the-top finále zatieni všetky neduhy scenáristických klišé a predvídateľnej pointy. A s ňou sa film úspešne preladí z béčkového slasheru v tragickú drámu. Finále, ktoré sa Jacksonovmu Braindead priblíži ako nič iné, hoci bez zombíkov, v reálnom svete v baráku v susednej ulici. Ultra brutálny exploatačny splatter, ktorý sa nebojí gradovať na pulzujúcom elektronickom podkrese, pretože vie, že o to lepšie vyznie v pravom momente s osudovým piánom. Pre fandov subžánru lahôdka, pre radového diváka nedopozerateľná hrôza. ()
Vynikající instruktážní video pro nastávající maminky, které se zcela mylně domnívají, že porod bolí! Než se svěřit těm řezníkům v nemocnici, je rozhodně pohodlnější rodit doma. Matka jednak není stresována cizím, anonymním prostředím a navíc empatická a zkušená porodní asistentka nepochybně dokáže individuálním a pečlivým přístupem prvorodičku natolik motivovat, že miminko přijde na svět dříve, než by jste řekli "krejčovské nůžky". Zajisté by se teď dalo sáhodlouze polemizovat o vhodnosti takovéhoto prostředí a to zejména v situaci, kdy se miminko správně neotočí a je nutná chirurgická asistence, nicméně erudovaný domácí porodník si dokáže s takovou situací hravě poradit, a to jen za pomocí běžného kuchyňského vybavení! Doufám, že už se chystá dvojka, která se bude jmenovat Outside a bude stejně citlivě a hravě pojednávat o problematice postnatální péče! ()
Subjektivně na mne Uvnitř zapojením těhotné hrdinky působil jako nejbrutálnější z dosud viděných hororů. Ne pár, ale celou řadu scén budu z hlavy dostávat ještě mnoho dnů (soustům, jež vyvolávala největší dávivý efekt, vévodí nůžky). Fyzické znechucení tedy přítomno bylo, nikoliv strach. Vlastně ani není o koho se bát: Sarah nemáme šanci pořádně poznat, chová se divně, nevíme jestli dopravní nehodu nezavinila ona… . A potom se zjeví ta paní v černém a z dalšího francouzského pseudoartu jsou rázem orgie krutosti (pro někoho „torture porn“). Nedokážu posoudit, na jaké úrovni jsou zdejší splatterové scény v porovnání s jinými splatterovými scénami, mi přišly výborné (protože vážně nechutné), ač svou přehnanou brutalitou občas úsměvné. Bez „domyšlení“ černého humoru (maminka) by to vážně nešlo. Po celý film jsem si však kladl otázku svědčící nejspíš o mé neznalosti daného žánru: „proč k tomu všemu krucinál dochází?“. Ve finále, dementnějším než dosavadní chování všech postav dohromady (kobercovka forever!), jsem dostal odpověď, definitivně pohříbající jakoukoli věrohodnost zápletky. 60% Zajímavé komentáře: tombac, Subjektiv, castor, slasher, Mahalik, Aquarius ()
Francouzi poslední dobou horory opravdu umí. A l'Interieur je podle mne jedním z nejlepších hororů roku 2007, nervy drásající podívaná vzniklá skloubením krvavosti Haute Tension (ještě několikrát umocněné) a atmosféry Ils. Vypráví o těhotné ženě, která před čtyřmi měsíci přišla při autonehodě o manžela a k níž se na Štědrý den vloupe psychopatka, která rozpoutá pravé peklo. Důrazně upozorňuju, že toto není film pro ty, kteří nesnesou pohled na krev, neboť té zde je opravdu požehnaně. Bohužel nepodruhé už vás tak neodrovná krvavost snímku, takže si můžete více všímat opravdu výrazných chyb v chování postav, které v závěru nabírají vskutku gigantických rozměrů. Proto snižuju hodnocení na 85%. Horror movie of the year ()
Výstavka explicitního násilí se úžasně prolíná s nekompromisně zlým napětím a vytváří neopakovatelnou atmosféru, ze které si budete v lepším případě kousat jenom nehty. Je až s podivem, že vzhledem k zachování pravidel žánru se snímek stále drží v rovině relativní věrohodnosti, jak v chování postav, tak i celém vršení zmasakrovaných těl, a tím dostává ještě zvrácenější a brutálnější rozměr. V některých kinematografických disciplínách se holt Francouzi začínají jevit jako bezkonkurenční borci. ()
Jo, už jsem si zvyk za ty tisíce shlédnutých filmů, že občas se nějakej tvůrce vyžívá ve vyhřezlejch vnitřnostech. Pokaždý, kdy takovej film vidím...většinou nechtěně...si říkám, že pár úchylů, co takovej příběh ocení, se sice najde, ale mně je z toho všeho vždycky spíš tak akorát na blití. Cinemax mi tak v noci nabídl horor, já pořádně netušil oč jde a rozhodl se na film podívat. Holt nechtělo se mi spát. Kéž by se mi ale chtělo spát, protože jak byl začátek umírněnej a relativně normálně krvavej, byl závěr vcelku poctivě brutální. Nemyslím si, že tohle je nějakej filmařskej zlom, ale v rámci slasherů je to asi solidní počin. Za celou dobu se toho s těmi nůžkami zase tak moc nestane, ale na závěr vyhřezlej pupek, císařskej řez, nejbrutálnější porod a kompletní vykrvácení hlavní role, to všechno zachránil. Někteří ouchyláci se v tom vyžijou, u mě to potvrdilo absolutní odpad. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $786,180║ ()
Prvych dvadsat minut ako taky naznak napatia, zbytok je uz len prehliadka prace maskerov. Ich talent je nepopieratelny, co sa vsak zial o zvysku stabu povedat neda... . Zaroven subjektivnych 5* za to, ze vo mne film vyvolat to co (ne)mal - (seba)znechutenie a definitivne presvedcenie, ze tento subzaner je uz dlhsi cas pre mna nezaujimavy. ()
Inside, to je prolnutí žánrového filmu s uměním. Francouzi jakožto pokračovatelé avantgardních tradic se jen stěží mohou zbavit kontextu, z něhož vzešli, a i v post-feministickém gorefestu Inside pokračují v tendencích francouzského impresionismu, poetického realismu, nové vlny 60. let, májových událostí v Paříži, Cinema du look a kdovíčeho ještě a rigidní pravidla žánru v zásadě přetransformovávají do moderního tvaru, který se vyznačuje zejména tím, že otázek s postupem filmu přibývá, nikoliv ubývá. Vyjednávání mezi klasickou žánrovkou a moderním přístupem se analogicky vztahuje ke kardinální otázce, zda pociťuje divák u Inside potěchu a slast spíše z emocí (doména klasického filmu), anebo z estetiky díla (doména moderního filmu). První koncept vychází z toho, že tragédie, potažmo horor, diváky přitahuje pouze tehdy, když je hodnota výsledku rovnice „slast mínus strach“ kladná. Druhý koncept oponuje tím, že slast je jiného druhu než strach a že ji nelze umístit do jedné roviny. Podle druhého konceptu při sledování hororu nezažíváme pouze drásavé emoce, ale pociťujeme i rozkoš ze způsobu, jakým je film natočen – odtud potěcha z estetiky díla, jehož harmonie a formální působivost dokonce přebíjí a přepisuje nepříjemné pocity strachu. Tvrdím proto, že za slastí z Inside stojí estetika, nikoliv brutalita. ____ Post-feministický je ten film proto, že problémová žena - hlavní hrdinka - přijímá trest nebo záhubu ze strany patriarchálního systému, proti němu se otevřeně v předešlém životě prohřešovala. Manžel není ve skutečnosti mrtvý, jak se nám snaží namluvit synopse. Žena ho opustila, popř. absolvovala umělé oplodnění, a tvůrci Inside v ní proto vidí nebezpečné znamení přetrvávajícího feminismu coby hnutí, jež činí z žen oběti a ohrožuje instituci rodiny... „znamení“ v předchozí větě lze pak nahradit ekvivalentem „zárodek“ jako doslovné metafory embrya, které je třeba vymýtit. Inside tedy není ten typ staršího, feministického hororu, kde musí obava ženy, že její dítě bude poškozené, metaforizovat do Vetřelce, jehož nechce porodit astronautka Ellen Ripley, nebo Antikrista, jehož, možná, nosí v lůně nebohá Rosemary, ale Inside je už typ hororu nového, post-feministického. Ženy již rovnoprávnosti dosáhly a teď za ni musí platit. ()
Pro žánrově zatížené fanoušky. Trochu blbé v chování postav, pár ne moc zvládnutých triků (nízký rozpočet je znát) a velmi velmi velmi krvavé a sympaticky krátké. Hellraiser by nemusel být ve špatných rukou, pokud bude dobře obsazený a s rozpočtem kde nebudou triky vypadat poloamatérsky. ()
,,Chci dítě. Otevři Sáro, neboj se!“..... Byl pozdní večer, vánoční čas. ,,Tma jako v hrobě, mráz v okna duje, v světnici teplo u kamen; v krbu se svítí, stará podřimuje“ .... Aby bylo jasno – ta stará je dost mladá na to, aby byla těhotná, a kdo by čekal (nějakýho) Ducha vánoc, šeredně se plete. Spíš ,,pod plachetkou osoba“..... Jeden Štědrej den, jeden dům, jedny nůžky a 8 lidí. A TEN UVNITŘ VŠECHNO CÍTÍ! Hodně dobrý napětí, uvěřitelný zlo. Bejt zpropadenej vraždící bastard se taky musí umět. Stejně jako se bránit. A TEN UVNITŘ TO CÍTÍ! Jasan, i tu najdeme zkratovité (podivné) jednání. Ale dá se to ,,kousnout“. K dobru jim přičtu, že jsem párkrát vyprskl smíchy (ne, krev to nebyla!) KDE JSI TY KURVO! Každopádně jsem měl po dlouhý době v noci strach. Brutalita se stupňuje a i když zrovna žánr exploit nemusím, vím, že Sára by mámu volat neměla (zvlášť, když ji sama sejmula). CO CÍTÍ TEN VENKU nevím, každopádně u Sáry se bude muset malovat. Jednoduché a funkční! Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) Hledám film na Štědrý večer (v Popelce je málo popela). 2.) Zdálo se mi o nůžkách v rozkroku (a taky v noze, v oku....). 3.) Chci vidět nejpodivnější porodní asistentku a nevšední porod. PŘÍBĚH *** HUMOR ne (i když...) AKCE ** NAPĚTÍ **** ()
PERFEKTNÍ - KRVAVÉ - BRUTÁLNÍ - NAPÍNAVÉ - DĚSIVÉ. Už se těším až se na to kouknu ještě jednou - dnes v českém dabingu na Cinemaxu. :-) ()
Francouzi šli zde na Maximum !! Neskutečně zběsilé,napínavé, násilné a krvavé jak ďas! Záporák je perfektní jako psychouš určený k lovu. Nevíme,co je zač, ale kdykoliv se objeví, nevěstí to nic dobrého. Během filmu sledujeme, jak propadá šílenství a pevně doufáme, že se nám nikdy nestane nic podobného,ale ke konci jsem začínal cítit k ní určité sympatie a pochopil proč začla takhle krvavě řádit! Pro mne je tohle čisté vrcholní veledílo, na které dodnes vzpomínám se ctí ! . ()
Po úvodních titulcích, jsem si říkala to bude horor pro mě. Byla jsem unešená a většinu filmu se mi tento názor nezměnil Pomalý rozjezd, kde se seznamujete se situací, hlavní aktérkou a tajemnou ženskou. Poté nastupují na řadu jatka, které byli celkem "zábavné". Velmi slušná atmosféra, a i když celou dobu víte pointu, je Vám to jedno. Ale co měl (ku*va) znamenat ten konec?? Opět jsem nevěřícně kroutila hlavou, co všechno se dá vymyslet.. A moje ponaučení z tohotot filmu?? NEKUŘTE!! ono to opravdu poškozuje zdraví a vzhled :) NEJEZDĚTE těhotný v autě!! takže pánové bacha na to, mohlo by to špatně dopadnout.. NENECHÁVEJTE svoje domácí mazlíčky na chodbách s bláznivou ženskou!! Může se zdát, že má zvířata ráda, opak je pravdou.. :) a závěrem bych chtěla říct, že v blízkosti nůžek se už nebudu cítit příjemně :) ()
Má naivita nepatří k těm příslovečným, ale díky zážitku z tohoto filmu se to možná změní. Naivně jsem se domníval, že smutek hlavní hrdinky Sáry ze ztráty manžela a její očekávání narození dítětě povede k jakémus takémus pokusu o vykreslení její psychologie. Zůstalo však jen u prázdných pohledů, vzdychání a mlčení. Naivně jsem se domníval, že fakt, že porod se má odehrát na Štědrý večer, nějak souvisí s náboženstvím či alespoň dá vyvolat několika asociacím "Ježíš-nenarozené dítě". Zůstalo však u toho, že chudák Sára o Vánocích zažije pravé peklo. Naivně jsem se domníval, že neustálé narážky na mládež zapalující auta bude ústit v nějaké (třebas i blbé) sdělení. Zůstalo však jen u toho, že se nakonec jeden mladý žhář mohl ve filmu objevit (a být vykuchán, hehe). Naivně jsem se domníval, že À l'intérieur je slušný film. Je to ale hovadina, jež své nároky odvozuje jen od naturalistického stříkání krve. Téměř odpad. ()
Neuvěřitelná atmosferická řezničina, které by ale prospělo méně chyb ve scénáři. Jakožto slabší jedinec jsem dokonce jednou zavřel na pár vteřin oči! Tenhle film asi své přítelkyni raději pouštět nebudu :) ()
Scenár nie je márny, režisérska dvojka Bustillo/Maury je riadne diabolská (a som zvedavý, s čím príde v budúcnosti) a má to dobré scény a nápady. Ale strašne ma štvalo nelogické, miestami až výslovne nepochopiteľné správanie postáv. Nielen hrdinky, ale i "útočníka" či policajtov a strašne moc mi to pokazilo celkový výsledný dojem zo snímky. ()
Olala tak tohle byl teda masakr. Ale nejdriv zacnu s kritikou. Prislo mi, ze dve hlavni postavy vydrzi asi tak desetkrat vic, nez co by prezily a ozivnuti jedny vedlejsi postavy vypadalo jak z nakyho zombie filmu. Co je zac zaporak me napadlo nekdy po pulhodine filmu. Navic ma film slabsi rozjezd a pul hodinky se nic moc nedeje. Co se tyce hlavni hrdinky, tak ta navic neni dvakrat sympaticka. No a nejaky vylozene strasidelny to taky neni, lekacky mozna dve, tri ale nejaka super hutna atmosfera se nekona. Ted to vypada, jako by byl film totalne na hovno, ale to vubec neni pravda. Protoze film stoji a pada na brutalnich scenach, ktera jsou tady po pretrpeni ty pulhodiny v jednom kuse celou hodinu a sou to naprosto neskutecne krvavy prasarny, kde se rube vsim, co je po ruce, mrtvol rychle pribejva a litry krve cakaj vsude okolo. K tomu tu je i par brutalnich napadu, jako strihani bricha a podobne. Kdybych mel hodnotit jen z hlediska brutality, je to na 6*, ale precejen jako celek to je jen na lepsi 4*, protoze i pres vsechnu tu brutalitu film nejak zvlast strasidelnej neni. ()
Vzpomínka na Haute tension je zcela na místě, už kvůli silnému ženskému prvku a intenzizě některých scén. Ty činí Inside výjimečným i v kontextu dneší drsné horrorové vlny. Drtivá většina těch ostřejších scén vypadá totiž sakra realisticky, což bohužel zabíjí přehnaný závěr a opravdová debilita některých vedlejších postav. Malá extra pochvala pak putuje k ženě v černém, která dokázala v první polovině filmu vykouzlit tu a tam i slušně strašidelné okamžiky. ()
Reklama