Režie:
Esteban SapirScénář:
Esteban SapirKamera:
Christian CottetHudba:
Leo SujatovichHrají:
Valeria Bertuccelli, Alejandro Urdapilleta, Julieta Cardinali, Rafael Ferro, Florencia Raggi, Ricardo Merkin, Sol Moreno, Leticia MazurObsahy(1)
Rok xxx. V zasněžené metropoli nemilosrdně vládne pan Televize. Celé město je bez hlasu a on jediný má monopol na slovo a obraz. Všichni lidé sledují obrazovku a jedí televizní jídla, která také vyrábí on. Pan Televize připravuje nekalý plán, jak prostřednictvím nebezpečného hypnotického stroje, který účinkuje přes televizi, navždy ovládnout všechen život. Aby toho dosáhl, unese jedinou bytost, jež má dosud hlas – nádhernou zpěvačku... Působivý příklad vitality a formálního potenciálu němého filmu. Anténa, inspirovaná snímky Murnaua, Langa, Ejzenštejna a Vertova, je přesto velice moderní film. Pohádková alegorie diváky neustále překvapuje úžasnou výpravou, promyšleným použitím titulků a v neposlední řadě také působivým herectvím. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (110)
Po stránce formální a stylistické je Anténa vytříbeným kouskem, který příjemně překvapuje vizuální nápaditostí. Hudební doprovod je rovnocenným partnerem vizuálna, jsou okamžiky, kdy dokonce hraje první housle. Je jasné, že Anténa je v první řadě hračička - která se inspiruje v mnoha významných filmových –nejen němých- érách a má být nejspíš i poctou. Po stránce dějové a logické mám však výhrady – použití občasných ruchů je matoucí (byť obvykle zdůrazňují nějakou důležitou akci, je tím narušena logika komunikace), no a vizuální střet hákového kříže a Davidovy hvězdy mě nesmírně pokazil celkový alegorický dojem (vždyť to bylo jasné i bez toho, počínaje třeba už jen občasným klezmer doprovodem). 65% ()
?....! Zaujímavá vizuálna štylizácia plná originálnych nápadov sprevádzaná viac menej tuctovým dejom. To je ale súčasť rafinovanej hry. Ak by presne takto film natočil Gondry, asi by sme boli mierne sklamaní, ale keďže sa jedná o malú snímku a jej nízkorozpočtovosť sa snaží režisér neustále zakrývať onou štylizáciou, budeme vo výsledku štedrejší. Dalo by sa povedať, že film by pri troche šťastia mohlo získať podobnú publicitu, ako The Artist, ale pokiaľ sa režisér dozvie, že je jeho film známy aj v strednej Európe a bol odvysielaný v našej tv, určite bude šťastím bez seba. Okrem evidentných narážok na slávne scifárne z dôb nedávnych aj tých najdávnejších, alebo na nemecký expresionizmus (atď), mi Anténa občas pripomenula svojou hravosťou aj filmy Jacquesa Tatiho a občas sa obtiera aj o vizuál španielskeho hororu. ()
FILMOVÝ SCI-FI MARATON 2023 – země č. 38: ARGENTINA: Anténa je filmem, pri kterém plně chápu naprostá nadšení vyplývající zejména z formální stránky, ale i přísnou kritiku z prakticky stejného důvodu napodobování 80 let starého filmového stylu s důrazem na formu. Zpočátku jsem právě přijímal tuhle černobílou a většinou i němou podívanou rozpačitěji, coby pouhou vizuální hru a experiment, na jaký je zvolená stopáž přes všechny klady trochu dlouhá (a ke konci jsem to místy začínal pociťovať také). Jenže vedle úžasných hrátek s vizuálem včetně řady nápaditých montáží a poutavě nasvícených záběrů s jedinečnou atmosférou musím vyzdvihnout jednu věc – totiž hned dva z nejzákladnějších technických aspektů klasického němého filmu, k němuž se Esteban Sapir stylově vrací, zde dostávají v rámci příběhu hlubší smysl: Většina postav není slyšet, protože ve vykreslené totalitní společnosti zůstali všichni lidé bez hlasu (výjimkou pro možnost slyšet lidský hlas zůstává gramofonová deska). A pokud jde o psané titulky místo mluvených dialogů, ty vypouští postavy ve světě ovládaném televizí přímo do obrazu (a že jsou často vizuálně rovněž nápadité!). I tento aspekt originálního propojení poetiky němého filmu s obsahem u mě rozhodl o 4. hvězdičce, stejně jako to, že zmíněný svět se zajímavou ukázkou jeho fungování mě spolu s napínavým dějem rozpoutaného honu na chlapce s lidským hlasem i oným vizuálem dokázal plně vtáhnout do sledování. Uprostřed tísně z totalitní společnosti jsem zaznemanel rovněž myšlenku, pěkným rčením vyjadřujícím naději. „Stále se můžeme zachránit. Sebrali nám naše hlasy... ale stále ještě máme slova.“ [75%] ()
Docela nápaditá hra na němý film. Výsledek nejen připomíná, ale často přímo cituje klasické filmy němé éry. Tomu odpovídá i stylově naivní příběh a herecké výkony. Do současnosti ho posouvá práce se zadní projekcí a zejména nápaditá práce s titulky. Nakonec jsem ovšem měl pocit, že bych se radši díval na některý z filmů, kterým tento snímek vzdává poctu (70%). ()
METROPOLIS+SMRTIHLAV Ťažké sústo. Umelecký film, ktorý po celý čas v podstate nudí, ale rovnako po celý čas nepoľaví v okúzľujúcich režisérskych nápadoch. Pokiaľ sa budete sústrediť, uvedomíte si aký kreatívny človek musel za tým stáť. Dokonalá štylizácia, hlavne v akčných scénach dokonca pripomína SIN CITY. Bizarný film, aký len tak neuvidíte... ()
Zajímavá pocta starým klasikám, ale něco tomu přece jen schází. Některé pasáže byli zbytečně natahované a občas to lezlo na nervy. Co mě nejvíc dostalo byl famózní soundtrack od Lea Sujatoviche. Tenhle soundtrack patří do mé TOP 5. Pochválit taky musím skvělé zpracovaní prostředí a příjemnou atmosféru. [ Projekt 100 r. 2009 ] ()
Bylo to nápadité, mělo to svou atmosféru a bylo to "jiné". Přesto jsem pouze plaval po hladině a říkal, že tohle je pěkné a tohle taky, ale hluboko jsem se dostal snad jen zřídka. 7/10 ()
42nd KVIFF 2007 - FORUM OF INDEPENDENTS - Fórum Nezávislých - Tak přesně takto vypadá opravdu kvalitní náročná podívaná... - 90% ()
Potěšila výtvarná stylizace, oživlé titulky (ty mě obzvlášť bavily), odkazy na profláklá díla němé éry. Snovost, pohádkovost a laskavost mi evokovala atmosféru Amélie z Monmartu. A bohužel stejně tak trošku iritovala a místy nudila. ()
Sci-fi kde vládne pan Televize? ale no tak, přiznejte, u kolika vašich prarodičů nebo rodičů vládne pan Televize již nyní!!! ()
Neuvěřitelná nuda a kýč, který si hraje na rádoby umění a rádoby odkazy k němému filmu. Mít to dvacet minut, je to vážně vtipné. Ale roztahané na celovečerní stopáž je to k uzoufání. (btw, proč syna hraje ženská, je mi dodnes záhadou.) ()
Krásná a atmosferická pocta němému filmu v orwellovském podání. Když si film pustíte někdy kolem půlnoci, stačí se jen a pouze nechat unášet nápaditým hudebním podkresem a na konci se zeptat: ¿mamá, mamá, estás ahí, mamá? 9/10 ()
Esteban Sapir je spíše fotografem či výtvarníkem, než filmařem. Jednotlivé střípky mozaiky často hraničí s genialitou, ale kompletní obraz se v náhledu rozpadá. I přesto, že mě symbolické, odkazující a nápadité výjevy v doprovodu zajímavé hudby bavily, nebyli zas až tak silné, aby kompenzovaly na ploše 95 minut vcelku prostinký příběh. Subjektivním problémem byl také vyhrocený, rádoby retro digitál, který už jsme viděli ve Světě zítřka a dnes už je prakticky trendem. Trendem, který až na výjimky nemusím. Ještě bych vytkl háknkrajc a Davidovu hvězdu, na jednu stranu může vést používání těchto symbolů k jejich odtabuizování, ale tady působí vyloženě na efekt a velmi lacině, nemůžu si pomoci. Anténa je zajímavým dílkem hodným vidění, ale mouchy by zkrátka byly... ()
Anténa pro mne byla nejlepším filmem MFF Karlovy Vary 2007 (ale uznávám, že jsem neviděl zdaleka všechny). Nejenom nádherně zapracované odkazy na němé filmy (zejména německé provenience), ale i precizní odpozorování dobové kino-poetiky (ano, toto je ona fotogenie, o níž psali tehdejší filmoví teoretici!). Autoři se přitom zdaleka nespokojili s pouhou kopií slavných děl, a originálně si pohráli kupříkladu s titulky a také se zvukem, který je jedním z hrdinů filmu. Z nových věcí Anténa svým formálním i obsahovým stylem asi nejvíce připomene Sky Captain and the World of Tomorrow, místy také Sin City. ()
Výtvarně velice originální film s docela zajímavým námětem. Jen mě tak napadá, kde končí tvůrčí invence a originalita a začíná stylistická masturbace a exhibování, protože tento film na to hodně doplácí … bohužel. [LFŠ 2009] ()
Jako stylizovaná hravá dobrůtka je to dokonalé, jako film občas trochu utahané... Přesto příjemná hodinka a půl v kině. 7,5/10 PS: vynikající hudba a vizuální nápady ()
Někdo ukradl hlasy všem obyvatelům. Krásný snímek, tak jen heslovitě: Calle Eclipse 166 (9), Ticho je dědičné, Představivost zachránila lidi, Pardóón, Ring volný!!! Co je lepší: Nevidět, neslyšet nebo nemluvit? A co hvězdy: Čtyři, pět nebo šest cípů? Ďábelsky politický film a co vy, jakou máte rádi hvězdu? Ratatatat Ratata Ratata Ratatatata Ratt. Mami, jsi tam. Váš Mr. T.V. ()
Mysteriózní podobenství s řadou velice chytře použitých odkazů na němou klasiku. Tématam Antény je vysílač - může to být člověk vyplňující prostor hlasem, slovem nebo pouze emocemi - proti němu stojí přijímač, negativní a bizardní TELEVIZÁK... Film plný jemných paradoxů, výtvarně úchyvatný, nabobtnalý intertextualitou po okraj... Jemné detaily na polické a společenské souvislosti celého světa. Dotázání se po tichu i hluku a bytostné potřebě úlevnému výkřiku... ()
Osobně se domnívám, že prvoplánová cizelace vizuální stránky obrazu spojená s jeho zjednodušením a zpřehledněním (udělat v kompozici místo pro pohyblivé animované titulky nepovažuji za nic komplikovaného) se pojí spíše se šosáctvím než s uměleckou avantgardou. Co se týče aluzí a zvláště aluzí ideových a ideologických by si autor měl v sobě udělat trochu pořádek. Některé symboly mají - a to autor možná neví - v Evropě pořád velmi silný potenciál a nelze je všechny nasypat na stůl a hrát si s nimi jako s kostkami domina. O vyprázdnění významu aluzí filmových už ani nemluvě. Ty tři hvězdičky jsou pomníkem všem zmrzačeným nápadům, které tento film tak úspěšně pohřbil. ()
Hrozivá vize světa v noirovém hávu. Lahůdka pro filmové znalce. ()
Reklama