Režie:
Brian De PalmaScénář:
Brian De PalmaKamera:
Stephen H. BurumHudba:
Pino DonaggioHrají:
John Lithgow, Lolita Davidovich, Steven Bauer, Frances Sternhagen, Gregg Henry, Tom Bower, Mel Harris, Teri Austin, Gabrielle Carteris, Barton Heyman (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Carter Nix (John Lithgow) je uznávaný psycholog, milující manžel a oddaný otec, který se rozhodne věnovat rok výchově své dcery. Carterova žena jenny (Lolita Davidovich) je samozřejmě nadšená tím, že její pozorný manžel bude doma. Když se ale Carter začne k jejich dceři podivně chovat, Jenny je znepokojená. Situace se začne komplikovat ve chvíli, kdy se znovu objeví Jennyina stará láska (Steven Bauer). Nikdo ale nepředvídá vývoj rozdvojení Carterovy osobnosti, ani to, že se budou opakovat ďábelské experimenty jeho choromyslného otce. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (60)
De Palmovy filmy mi z valné většiny připadají rozkecané a nudné až k neuvěření. Ale při exkurzi do chorého mozku toho hnědovlasého pána s příčeskem mi opravdu zatrnulo. Došlo mi, že schizofrenie je prevít a naléhání paní doktorky v Centru krizové intervence nebyl jen zvrácený pokus o žert. A já jsem si bláhově myslel, že ta žhnoucí koňská lebka, co se mi vznáší nad hlavou a v noci na mě křičí „Zabij tu kurvu!“, je kámoš. ()
Já mám divné filmy rád, ale Kainova výchova není dostatečně divná na to, aby mě zaujala, ani natolik normální, aby mi nepřišla divná. Většinu času jsem u toho filmu protrpěl, byl mi vyloženě protivný a kdyby na tom nebyl řemeslně tak dobře (procházka budovou na jeden záběr), dal bych mu bez milosti dvě hvězdy. ()
║Rozpočet $11miliónov║Tržby USA $21,370,057 ║Tržby Celosvetovo $37,170,057║ ()
Biran De Palma a jeho (další?) vykradení Hitchcocka. Možná jsem tohle neměl brát nijak vážně, ale bral a bavil jsem se velmi dobře, protože jako celek mi přišla Kainova výchova jako technicky skvěle zvládnutý a i dobře vymyšlený snímek, v kterém exceluje John Lithgow . Technicky opravdu vybroušené, možná chvílemi přehnané, ale přesto skvělé. Už jen ta dlouhá scéna s doktorkou, která vypráví detektivovi své zkušenosti s doktorem Nixem starším a Kainem, kterého nikdy neviděla (a přitom si asi dvakrát splete jen tak mimochodem směr, ale kamera vše snímá na jeden dlouhý zátah, přestože postavy projdou minimálně tři patra a několik chodeb). Velmi působivé, ale určitě prohlédnutelné a nikterak utajované v celé své délce. ()
Ambiciozní volovina s haluzní režií, která vás má asi naladit schizofrenní vlnu. Všechno to rozštěpování osobností ďábelským doktorem bylo spíš k smíchu. Ale zase John Lithgow je tam opravdu perfektní úchylák. ()
Tak tohle jsem si užil. Brian De Palma znásilňuje Hitchcocka ( a to doslova ), podráží diváka, opouští žánrová pravidla a já se skvěle bavím, s občasným příjemným mrazením v zádech a úsměvem na rtech ( přímé citace z Psycha ). Dočkal jsem se i De Palmových obsesí monitory ( obecně voyeurství ) a dlouhých steadicam záběrů ( ten nejdelší má těměř 4 minuty ). A samozřejmě nějaké ty vracečky. Brát to jako seriózní thriller/horor je fatální chyba! Pobavte se! Zásadní pro vvychutnání nebo odvrhnutí tohoto filmu je to, do jaké míry jste ochotni přistoupit na De Palmovu hru, kde je pro vás míra "tak tohle už ne." Závěrečná scéna je lahůdka!!! -- Sám Quentin Tarantino na bonusovém disku k Pulp Fiction ( rozhovor s Charlie Rosem, 31. minuta ) říká, že se u tohoto filmu skvěle bavil a označuje ho za experiment na téma "Jak neuspokojit řadového diváka." Souhlas. Jen mě mrzí, že jsem ještě neviděl De Palmovy starší thrillery, protože je možné, že tohle už je jen slabý odvar. -- psáno cca o 3 týdny později: Femme Fatale je taky pecka a Brian De Palma jde do mých TOP 5. ()
Ve své oficiální verzi "Kainova výchova" nabízí sice ne dokonale vystavěnou, ale zato dokonale zrežírovanou parafrázi na "Psycho". Mnohé neduhy kino verze pak napravuje fanouškovský "director's cut", který vznikl podle původního scénáře a nadšeně jej posvětil sám režisér. V obou verzích nicméně vynikne nejen úchvatně vyšinutý výkon Johna Lithgowa, ale také až fetišistická režie. De Palma se vyloženě vyžívá v inscenování okázale umělých, ale důmyslně vrstvených scén, které působí jak obživlá tabla, v nichž se snoubí kýčovitá nadreálnost s vyhrocenou dramatičností. ()
Hodne slusnej thriller. De Palma celej film natocil tak, ze vypada jako silene starej, dlouhy zabery, dramaticka hudba a docela zamotanej pribeh, diky ruznejm snum a flashbackum. Jen tu smrt manzelky sem nak nepochopil. A konec se fakt poved. Hlavni klad je urcite John Lithgow, kerej si poradil se vsema 5 rolema. Nejvic se mi libil jako Dr.Nix, pak Cain, pak Margo, pak Josh a nejmin jako Carter, i kdyz to byla vlasne jeho hlavni role. De Palma natocil lepsi kousky, ale za tenhle se stydet nemusi. ()
Brian De Palma ve svých filmových dítkách sice vykrádá Hitchcocka, ale pravdou je, že tyhle thrillery, často o poruchách osobnosti, mu svědčí jako málo komu. De Palma je hračička a velký detailista, což je naprosto odzbrojující kombinace, díky které si můžeme vychutnat mnohdy fascinující obrazy a kamerové hrátky, něco jako střihem nepřerušený čtyřminutový záběr několika postav, které společně procházejí několika patrovou budovou. Je sice pravda, že samotné závěry nemá nijak šokující a plné překvapivých zvratů, což byl problém i u staršího snímku Oblečen na zabíjení, ale jenom kvůli tomu na jeho filmy nekoukám. Výbornou volbou bylo obsazení Johna Lihtgowa do hlavní role Cartera Nixe, jehož rozštěpění na několik rozdílných osob jsem mu sežral i s navijákem. Jeho precizní práce s prudkými změnami ve tváři, zabarvení hlasu nebo řečí těla si u mě vyžádalo ocenění nejvyšší. A když navíc vzpomenu hudebního mistra Pina Donaggia, není o čem diskutovat. ()
Raising Cain ukazuje, že jednou z De Palmových osobností je pořád ten uchylák, jakého milujeme (nebo nenávidíme) ve filmech jako Body Double či Dressed To Kill. Nemůžete tedy čekat solidní (a logický) thriller, ale šílenost s dlouhými kamerovými jízdami, bizarními zvraty a povrchním kopírováním Hitche (který fajnšmekrovské záběry používal pro lepší vyprávění příběhu, zatímco zde opravdu potěší jen oko - třeba šílená finální zpomalená scéna). Opravdu nic pro "obyčejného" diváka. ()
Brian De Palma je takový chameleon. Viděli jsme už hrát si na Scorseseho, Coppolu, Verhovena a tady to zkouší s Lynchem. Nevím, nakolik je to záměrné kopírování a nakolik prostě ovlivnění žánrem... Kainova výchova ale nakonec vůbec není špatná. Napínavá atmosféra a výborný John Lithgow drží celý film na solidních čtyřech hvězdách. Vše se ale sesype velmi špatně podaným finále a jakýmsi useknutím. Tohle bylo téma na víc než 90 minut, Palma se takhle rychle prostě neumí vyjádřit a Kainovu výchovu to ke konci srazilo o stupeň níž. ()
Brian De Palma je lepší režisér než scénárista, a tak jeho za vlasy přitažený scénář o únosech dětí a pokusech na nich drží nad vodou právě výborná režie, která se snaží jít ve šlépějích slavných thrillerů A. Hitchcocka. Záměrně je snímek natočený tak, že na první pohled vypadá o nějakých třicet let starší. Krimithrillerů a hororů o rozdvojení osobnosti už kinematografie vyprodukovaly spoustu a Kainova výchova do absolutní špičky nepatří, ale John Lithgow svého psychopata zahrál nesmírně přesvědčivě a vyhrál si se všemi nuancemi, které tahle role nabízí. Lepší tři hvězdičky. Celkový dojem: 65 %. Kdybych byl psychiatr, asi by šlo mé hodnocení dolů a v komentáři by se objevila nejedna profesní výhrada... ()
Koulející se pomeranče, kočárek s dítětem v ohrožení, uctivé kroužení kolem Hitche a 254 vteřin dlouhý long steady-cam shot. No jasně, Brian De Palma.. John Lithgow 5x jinak jako vícečetná osobnost přesvědčivý, jakmile však zmizlo na Normanův způsob auto v močálu, odporoučelo se ve zbytku filmu někam do dáli i smysluplné a inteligentní rozuzlení. Jako by režisér příliš často během natáčení odbíhal z placu do svého karavanu za maminkou s parukou.. ()
Jeden z mála filmů 90-ých let, ve kterém se De Palma vrátil ke stylu svých kulťáků: dlouhým zpomaleným scénám, hitchcockovským zvratům, vraždícímu transvestitovi, příběhu, který je ve své podstatě naprostá ptákovina... Gut! ()
Téma rozdvojené či roztrojené osobnosti není ve filmu tak frekventované, jak by se mohlo zdát. Jasně, duševních poruch jsme na plátně viděli dost, ale vyložené „já nejsem já“ jsme zažili kupříkladu u klasik jako Klub rváčů nebo Psycho. Tady je magorem dětský psychiatr, jinak oběť praktik svého otce. Sleduje ho provokativní autor, který má za sebou řadu zajímavých kousků, žánrový experimentátor, který se občas ukáže jako cynický pošuk: Brian De Palma. Chvíli sledujeme solidně se vyvíjející příběh, vzápětí De Palma předloží bizarní zvrat nebo hodně dlouhou scénu. Celkově jsem si to ale úplně neužil. Nicméně řemeslně velmi dobré, John Lithgow znovu přesvědčivým psychopatem. ()
Príliš veľké očakávania, zabité nulovým scenárom, ktorý plnohodnotne zabil potenciál. Skutočne som si myslel, že mi námet okolo rozdvojenej osobnosti ponúkne lepšiu psycho zábavu. Strašne málo na tanieri .. ()
De Palmovský orgasmus s nájezdem rychlejším než kvalitní kokain. A jestli jsem tvrdila, že Femme Fatale je podvod na diváka, pak Raising Cain je podvod stonásobně větší. V každé vteřině nevypočitatelné a totální psycho. ()
Naprostá píčovina, u které jsem se ale občas dobře zasmál. Zásadní chyba je to, že bezpečně víte, co se stane za pět minut (až na jeden cekem nepodstatný zvrat) a tím i nulové tempo příběhu. Navíc to celé vypadá jako televizní inscenace ostravského studia české televize (až na ty mega dlouhé jednolité záběry). ()
U Kainovy výchovy je pro mě akceptovatelné jakékoliv hodnocení. Jednoznačně nejzvláštnější film, který jsem kdy viděla. Skočila jsem na to Brianovi i s navijákem. Pohrál si se mnou a odhodil do kouta. To se povedlo jen Hitchcockovi... ()
Chtěla jsem být shovívavá. Už proto, že jsem tenhle film měla v papírovém budíčku (seznam, co chci vidět z doby, kdy mi byl internet na hony vzdálený) dlouhá léta. Už proto, že má režii a scénář na svědomí DePalma (jehož Femme Fatale se mi zaryla hluboko do podvědomí). A je fakt, že režie je tady pěkná, některé záběry důmyslně vyvedené a Lightow prudce sledovatelný. Ale scénář prokoukne každý, kdo už nějakej ten schizofrenickej kousek viděl, během chvilky a vůbec jsem se tím filmem do závěrečných titulků dobrouzdala spíš znuděně a bez zájmu o rozhřešení. 50% ()
Reklama