Režie:
Jean-François RichetKamera:
Robert GantzHrají:
Vincent Cassel, Cécile de France, Gérard Depardieu, Gilles Lellouche, Roy Dupuis, Elena Anaya, Florence Thomassin, Michel Duchaussoy, Myriam Boyer (více)Obsahy(1)
Jacques Mesrine, největší francouzský gangster všech dob, byl ve své vlasti známější než jakákoliv celebrita. Jeho avantýry byly neskutečně lehkomyslné, neuvěřitelně drzé a jeho úmysly absolutně nepředvídatelné. Na každou novou „fušku“ se pomocí plastických operací a nejrůznějších masek měnil k nepoznání, a proto byl přezdíván „mužem tisíce tváří“. Národ ho uctíval, ženy ho zbožňovaly a pro stát byl nepřítelem číslo jedna. Jeho odvážné skutky, nesčetné útěky z vězení, milostné románky, nad nimiž zůstával rozum stát, jeho bájná dobrodružství, obrovský cynismus a výsměch policii, z toho všeho vznikl pro Francouze skutečný národní epos. Epos o člověku, který byl skutečným hrdinou nebo antihrdinou…
Filmy Veřejný nepřítel č. 1 a Veřejný nepřítel č. 1: Epilog (premiéra 1.1.2009) se natáčely souběžně celých devět měsíců, na třech kontinentech a s rozpočtem přes 80 miliónů Eur. Jedná se o nejdražší francouzskou produkci všech dob.
(Festival francouzského filmu)
Recenze (539)
Brilantní zločinecká story, ozářená výborným Casselem jako neuvěřitelným Jacquesem Mesrinem. Charismatický, přímočarý, krutý - hodně silný charakter, tak nebezpečný jak nemá co ztratit. Styl vyprávění je sice skokovitý, ale díky tomu se toho za 100 minut stihne odehrát hrozně moc. Pořád se něco děje a navíc je to celé velmi poutavě natočené. Navíc tím tato pařížsko-kanadská kriminální krasojízda zdaleka ještě nekončí. 8,5/10. ()
Nejlepší je první "pařížská" část, hezky upomínající na dobu staré francouzské drsné školy. V některých momentech by se mě krve nedořezalo (výlet s Guidem a arabem). V kanadské části pak potěší naivní pokus a přepad věznice ve stylu HEAT. Vincet Cassel je ukázkový hajzl, jehož směrem nelze cítit žádné sympatie, ale přinejmenším silný respekt a doufám že za Jaquese Mesrina vyinkasuje pěknu řádku cen. 1. ledna rozhodně nebudu sedět doma s kocovinou, ale v kině na EPILOGU. ()
Srhující zážitek. Nechce se mi věřit, že Epilog bude ještě lepší. ()
Abych pravdu řek, tak sem od toho čekal víc, přinejmenším sem čekal, že to bude ve větším tempu a že Vincent Cassell, tam bude pobíhat od jedný banky k druhý, pořádat honičky a střílečky s poldama a že člověk nebude mít ani chvilku na vydechnutí, ale bohužel se nestalo. Nicméně namísto toho sem se dočkal něčeho, co v dnešní době je téměř nespatřitelný a to skvostně natočená kriminálky nebo respektive kriminálního života z pohledu kriminálníka v duchu toho, co se dalo vidět v 70-80 tých letech, ale daleko realističtejc stvárněný, syrovější a i akčnějčí, ovšem to, že sem se u toho až zas tak nebavil, to nesmaže ()
Koule se evidentně dědí... ()
Druhá Zjizvená tvář to není, protože scénář nenapsal Oliver Stone, ale život, Richet není De Palma a ani Cassel - jakkoli mu role sedí - není Al Pacino. Ale solidní gangsterka to rozhodně je, mj. mě zaujalo, jak na vztah s Mesrinem doplatily jeho první milenka-prostitutka a manželka. ()
Veřejný nepřítel č. 1 trpí jednou zásadní vadou, a tou je stopáž. Paradoxně nikoliv přetažená stopáž, protože problém spočívá v přílišné zkratkovitosti a snaze vměstnat co nejvíc životních zvratů na co nejmenší plochu, takže unikají některé zásadní souvislosti a vedlejší postavy se často redukují na pouhé figurky. Pokud můžu srovnat s nedávno zhlédnutou Zjizvenou tváří, která měla šílených 170 minut, tak tady je problém přesně opačný - ten snímek měl být nejméně o půl hodiny delší. A přitom právě ve srovnání s klasikou Briana de Palmy je Veřejný nepřítel velmi moderně pojatý film, dynamický a při vší své akčnosti uvěřitelný a plně realistický. Velmi slušné čtyři hvězdičky. Je to pro mě o to větší překvapení, že na režisérském postu stál nepříliš zkušený J. F. Richet, jehož neslaný nemastný remake Okrsku 13 mě vůbec neoslovil. Z hereckého hlediska tenhle ambiciózní projekt nasadil první ligu mezi současnými francouzskými hereckými hvězdami a ty odvádějí standardně dobré výkony. Velmi dobrá kamera i střih. Celkový dojem: 85 %. ()
Jacques Mesrine: Reservoir Dog nebo Baron Prášil? Sága o francouzské gangsterské celebritě zakončila můj víkend s Casselem a já po něm odhazuji vůči manželovy Monicy B. svou infantilní žárlivost a smekám. Disponujíc výhodou vidět oba filmy bezprostředně za sebou jsem byl svědkem rozkošně natočené první půle s už pohublým Vincentem (nenatáčelo se chronologicky, nýbrž od konce, kdy měl 20 kilo navíc), jenž i přes svou útržkovitost splnila účel a dokonale mě navnadila na tu druhou. Teď jen čekám, že do těch téměř skvěle šlapajících kapesních hodinek dosadí Richet to pověstné poslední kolečko a stvoří tak dokonalý stroj.. ()
Napumpovaná jízda po horské dráze, která sice postrádá pořádnou hloubku a motivace postav, ale je tak skvěle uchopená a odrežírovaná, až mi to bralo místy dech. Scény z drsné káznice, dynamické přepadení casina (geniální kamera) a závěrečná ultimátní akce (byť scenáristicky děsně hloupá a nedomyšlená) se mi vysloveně zařízly do mozku podobně jako dokonalý (konečně!) Cassel a Depardieu. ()
První část trpí ze začátku neblahým syndromem přeskakování událostí, což mi přes nesporné kvality (výprava, výborný casting atd.) bránilo se k hlavní postavě a jejím osudům přimknout. Změna přichází cca po hodině, kdy režie spolu s divákem chytí slinu a až do závěrečných titulků nepustí. ()
Jacques Mesrine. Osoba neuznávající zákony, sebevědomý gangster závislý na popularitě, bezcitný násilník. Hrdina? První část sleduje Mesrina po návratu z Alžírska, jeho přičichnutí k bandě zlodějíčků kolem bosse Guida a přerod ve velkou rybu nejen pařížského podsvětí. Byl to skutečně francouzský veřejný nepřítel č. 1, na film o něm ale Francie může být pyšná. Ukázat celý Mesrinův charakter, přiblížit jeho motivace, nebyl lehký úkol, tvůrci ale hrají na jistotu a jeho příběh proměňují ve velkolepé, vrcholně profesionální, stylové krimi, které však ve své epičnosti rozhodně nezastiňuje ústřední postavu. L'instinct de mort v jednu chvíli překvapí neskrývanou brutalitou (likvidace arabského pasáka v první části, novináře v části druhé), vzápětí z Mesrina udělá bezmála vtipem sršícího sympaťáka, neschopného ublížit mouše. Veřejný nepřítel je takřka dokonale vybroušený, přitom ne chladný. Nabízí spoustu silných scén a momentů (konflikt s manželkou, s rodiči, kanadské vězení…), pravým esem v rukávu je ovšem vynikající Vincent Cassel, který dostal životní roli… Veřejný nepřítel č. 1 je přiznaná předehra, bez Epilogu tak dobře nepůsobí – přesto se jedná o nevšední filmový zážitek. 80% (FFF 2008) ()
Není "public enemy" jako "public enemy"... Richetův vítězí před Mannovým naprosto přesvědčivě. Jo, tenhle film můžu..... ()
Ooo, tak takéto prekvapenie som nečakal. V prvom rade zdôrazňujem, že meno Jacques Mesrine mi doteraz hovorilo toľko, čo astrofyzikovi oprava geometrie na prednej náprave automobilu. Príbeh gangstra podľa skutočných udalostí. To je všetko, o čom som vedel, že film bude. Takých príbehov však dnes už máme neúrekom a tak som myslel, že nejaký ďalší druhotriedny podfukár, čo kedysi vylúpil jednu-dve banky, si predsa nezaslúži toľko pozornosti a tobôž nie v dvoch veľkofilmoch. Film mi však behom pár úvodných minút uštedril poriadnu facku a prebudil ma z toho mylného dojmu. Jacques Mesrine ako skutočná postava by totiž strčil do vrecka nejedného mafióza, o ktorých už som videl nejeden film, a ako film by strčil do vrecka nejeden z nich. Tento chlap si totiž zaslúži dvojfilm, zaslúži si, aby ho hral dokonalý Vincent Cassel. Dej má pomalšie tempo ako som čakal po strhujúcom začiatku, no to vôbec nie je na škodu veci. Veľký priestor je venovaný vedľajším postavám, ich psychológia je zobrazená na postačujúcej úrovni tak, aby ju vedeli skúsení herci patrične zahrať. Prekvapivo kvalitná je aj réžia, naozaj som nenašiel scénu ktorá by balansovala nad priepasťou nudy. Kamera a strih sú aj napriek rozvážnemu tempu pomerne akčné a dynamické. Záver je zavŕšený grandiózne, nezostáva nič iné, len nechať tiecť slinku, kým sa dostanem k pokračovaniu. 95%. ()
Šok číslo jedna: On to vůbec není ten film, na který jsem v kině viděla ukázky. S tím přichází šok číslo dva: Ona je to vlastně jen první část jakéhosi eposu o jednom francouzském lupiči a pokud chcete znát konec, budete si muset pustit ještě pokračování (což bude asi to, na co jsem viděla trailer). Šok číslo tři: Ona je to vlastně taková lehce nesourodá mozaika okamžiků ze života, které jaksi vůbec nezapadají do sebe. Šok číslo čtyři: Některé momenty jsou vystiženy jen v tak hrubých obrysech, že vůbec nechápete, proč ty postavy vůbec něco takového udělaly (tedy pokud vůbec víte, kdo jsou vlastně ty postavy a co v ději dělají). Šok číslo pět: Režisérovi a scénáristovi asi slovo "gradace děje" moc neříká. Závěrečné konstatování: I přes všechny tyto zápory je Veřejný nepřítel č. 1 zatraceně dobře natočený film, který obsahuje přesně ty mafiánské prvky brutality, ve kterých se moje zkažená duše tak vyžívá. Áááááááááááách. ()
Výborný film, a i kdyby mu sebevíc chyběla gradace nebo závěr, tak dát mu tři a míň je neospraveditelné:) ()
Film mi tak trochu pripomenul gangsterské eposy od Scorseseho. Akurát že nieje tak epický, plynulý, nieje tak strhujúci a je komornejší. Film si na úkor plynulosti rozprávania tak trochu sebecky vyberá z Mesrinovho života len tie najextrémnejšie okamihy a na frak dostáva tým pádom aj hlavný charakter (do nejakých charakterových popisov film nejde), na druhú stranu je však o zábavu postarané, keďže je sa stále niečo deje. Vincent Cassel si úlohu očividne diabolsky užil a aj to sa podpísalo na silno pozitívnom dojme. Plusové bodíky patria aj Depardieuovi za postavu ako vystrihnutú z klasických mafiánskych filmov a Royovi Dupuisovi, ktorý síce nijak nehviezdil, no má moje obrovské sympatie vďaka filmu Screamers (hypercool zabiják s vytetovanou slzou pri oku :) ) a vidieť ho po dlhej dobe na obrazovke ma veľmi potešilo. Finálny dojem sa samozrejme ukáže až po zhliadnutí druhého dielu....zatial (8/10) ()
Grandiózní francouzská tvorba. Svěží, úderná, řemeslně precizní. Vůbec nevadí, že se postavám nedostaneme tak úplně pod kůži díky zkratkovitému scénáři. Cassel je strhující kdykoliv je na plátně, akce prvotřídní a celý tenhle příběh o PE n1 z Francie je vyprávěn s noblesou toho nejlepšího, co Francie filmu dala - starých drsných kriminálek. ()
Po řemeslné stránce naprosto výborné, akce parádní (hlavně útěk a následný útok na věznici neměl chybu) a některé scény správně silné. Jenže to má také klasický neduh životopisných filmů, kdy se někdy přesunete až hodně vpřed a člověku chvilku trvá, než mu docvakne kdo je zase tahle nová postava a kam se sakra poděli ty lidé co tam byli předtím. Mesrinovi jsem se taky moc pod kůži nedostal a pořád jsem nechápal jeho vyjímečnost a oblibu u médií. Vincent Cassel je ale naprosto bezchybný. 70% ()
Po zásluze označován největším francouzským gangsterem všech dob, na velkém plátně ale jeho prvotní počínání postrádá větší švih a tah na bránu. Stejně jako v nedávném Baader Meinhof Komplex je násilí prezentováno sexy a přitažlivě, přičemž hlavní zásluhu na tom má divoký a s nikým se nepářivší Vincent Cassel. Chronologicky sledujeme jeho vstup do kalných vod podsvětí i jeho rozporuplnost, jeho zálibu v převlecích i okouzlování opačného pohlaví, přesto jsem nepociťoval nějakou výraznou výjimečnost jeho osudů a nechápal jeho přímou motivaci. Režisérské kuře Jean-François Richet se rozšouplo na hodně úctyhodné ploše a sledovat jeho další počínání bude bezesporu přínosné. Nicméně jsem cítil lenost přijít s něčím novým a několika škobrtnutí se Richet přece jenom nevyhnul – vedlejší postavy bez výraznější stopy, absence hutnějšího napětí i sounáležitosti s hrdinou mě nejednou zamrzely. Jacques Mesrin, který se s vytříbeným smyslem pro spravedlnost stal v očích mnoha Francouzů národním hrdinou, si z ničeho nedělá těžkou hlavu a svou drzostí svým způsobem „plní“ tajné sny obyčejných lidí. Francouzská škola je zpět, ale k výraznějšímu triumfu potřebuje divácky zajímavější PART 2, kde se novodobý Robin Hood ukáže v blyštivějším světle!! Poklona žánru za 60%. ()
90%. Je zaujimave, ze pri niektorych filmoch mi vadi pomale, rozvlakle, nudne vypravanie pribehu, ale v tomto pripade to bolo presne naopak. Ani som sa nestihol poriadne s Mesrinom zoznamit a strih, zrazu bol niekde pri inej akcii, alebo v inom case. Ale nepovazujem to za minus, pretoze ja skor vitam sviznejsie a rychle rozpravanie pribehu. Najviac ma bavili sceny vo väzeni alebo pokus o utek. Som zvedavy, aka bude druha cast - epilog... 02.06.2010 ________ Vincent Cassel - (Jacques Mesrine) +++ Cécile De France - (Jeanne Schneider) +++ Gérard Depardieu - (Guido) +++ Gilles Lellouche - (Paul) +++ Roy Dupuis - (Jean-Paul Mercier) +++ Elena Anaya - (Sofia) +++ Michel Duchaussoy - (Pierre André Mesrine) +++ Florence Thomassin - (Sarah) +++ Hudba: Eloi Painchaud +++ ()
Reklama