Režie:
Joseph VilsmaierScénář:
Rainer BergKamera:
Jörg WidmerHudba:
Chris HeyneHrají:
Kai Wiesinger, Valerie Niehaus, Heiner Lauterbach, Dana Vávrová, Michael Mendl, Karl Markovics, Francis Fulton-Smith, Detlev Buck, Ulrike Kriener (více)Obsahy(1)
Německá loď Wilhelm Gustloff byla v lednu 1945 zasažena třemi sovětskými torpédy a okamžitě se začala potápět. Nastal zoufalý boj o přežití, při kterém zahynulo 5krát více lidí než při zkáze Titanicu. Tato katastrofa se vepsala do dějin... (oficiální text distributora)
Recenze (53)
Velmi hezký hraný dokumentární film o největší námořní katastrofě v dějinách lidstva, o které se ale nikdy moc nepsalo, což je nakonec celkem logické, protože šlo o loď, která dopravovala prchající výkvět jednotek SS a Wehrmachtu, před postupem sovětské armády. Na loď se však naneštěstí dostala i spousta žen a dětí. Celkem se obětí útoku sovětské ponorky stalo na 8 000 pasažéru této lodi. Každopádně snaha evakuovat tisíce lidí, vojáků i civilistů, luxusní výletní lodí přes Balt, v té době plně kontrolovaný Rusy, a navíc bez zajištění, byl ze strany německého velení neomluvitelný hazard. Jinak to ani dopadnout nemohlo. ()
Kamarád z Německa mi doporučil tento film na téma lodi Wilhelm Gustloff, o jejíž příběhu, přiznávám se, jsem ani nevěděl. O to více mě zajímal tento tříhodinový televizní film. Televizní píšu záměrně, protože je to na něm místy dost vidět. V celkovém kontextu to ale vlastně vůbec nevadí. Jsou tu dramatické postavy, je tu romance, všechno tak pasuje k sobě, i když je tu pár zbytečných scén, a na závěr je tu poslední půlhodina napětí, která na poměry filmu není vůbec špatně natočená. Pro edukativní činnost dost důležitý film. Téma, které se podle mě v době vydání filmu o Titanicu moc neslušelo, ale když se teď mluví o různých příbězích Němců z druhé světové války, tak určitě příběh, který je potřeba světu sdělit. ()
Že je válka svinstvo a nejvíce veškeré válečné neštěstí postihne vždy to bezbranné, civilní obyvatelstvo, o tom se snaží podat zprávu i tenhle německý dvojdílný televizní film. Torpédování a následné potopení německé lodi Wilhelm Gustloff je považováno za největší námořní katastrofu v dějinách, a tak se nejen žánrově, ale i vizuálně německý snímek asi nejvíce blíže svému slavnému žánrovému předchůdci - Titanicu. I tady scénárista do ústředí postavil vznikající partnerský vztah, který je hlavním nosným tématem, na jehož pozadí probíhá několik paralelních dějů - konspirace, činnosti tajné služby...a hlavně záchrana desítky tisíc civilních obyvatel prchajících před Rusy, kterážto je reprezentována především osudy matky, malé dcerky a jejího syna, jemuž permanentně hrozí odvod na frontu, i osudy admirality. Tvůrci se snaží přistupovat k dané problematice objektivně a tak ani nepřátelská strana není interpretována v rastru propagandy a Rusové na palubě ponorky nejsou nijak záměrně zkarikováni (jak by se dalo při jednostranném pohledu čekat). Dá se vlastně říci, že režisér Joseph Vilsmaier se na problematiku 2. světové války specializuje (mimo Zkázy lodi Gustloff režíroval ještě Poslední vlak či jeho nejslavnější film Stalingrad...) a zvládá režii snímku s přehledem, to, že se jedná o televizní produkci, si uvědomíte spíše jen z konverzační podstaty filmu, než že by to byl patrný handicap na první pohled...(osobně jsem absenci akčních scén přivítal). Za zmínku stojí i herecká účast režisérovy oblíbenkyně Dany Vávrové (obsadil ji už ve svých předešlých filmech), další z u nás spíše přehlížených herců a hereček, která dělá celkem slušnou kariéru v zahraničním filmu... Podobné filmy: Titanic, Ponorka, Zkáza lodi Estonie ()
Až do této chvíle jsem vůbec nevěděl, že nějaká loď Gustloff existovala. Vše zastínil TITANIC. Takže jsem rád, že jsem se dozvěděl něco nového. Nicméně film se děsně táhl. Potápění lodi trvalo pouze pár minut, takže akce žádná. Ale na TV film to ušlo, takže pro mne to byl spíše průměrný film. ()
Napařit ne dvakrát dobré hodnocení filmu, jenž zobrazuje tragickou, skutečnou událost ne zcela nepietním způsobem, není úplně snadné, ale jsou chvíle, v nichž není zbytí. Vilsmaier Stalingradem dokázal, že válečná témata i dlouhé filmy umí. Rozklad lidské osobnosti, který v něm předvedl, je něco, co v Gustloffovi nedokázal vyrovnat. A přitom si lze povšimnout některých paralel, např. snaha dostat se na loď tady je téměř jako snaha evakuovat se letadlem tam. Emoce i rozum však zůstaly v obou případech uvnitř stalingradského kotle. Již ve Stalingradu jsem nebyl úplně nadšen tím, že jako hlavní postavy si Vilsmaier vybral morálně neklopýtající dobré duše, které si tuhle válku nepřály, čímž výpověď filmu lehce degraduje. V Gustloffu však tímto mnou nevytouženým směrem zachází ještě dál, do vod, ve kterých ti dobří vždy věděli, že se ten Hitler neměl poslouchat, že teď musí přijmout trest za způsobené zločiny, kterým nikdy nechybí odvaha, čest (podvádění je u nich motivováno vznešenou láskou a touhou pomoci bližnímu svému). Ti špatní, naopak, cítí poslední zbytky loajality k říši a plní rozkazy tak, jak jim jejich chybějící srdce káže. A nakonec se stejně ukáže, že jsou to zrádci. Ani půjčování si motivů z Titanicu, který je zřejmě laťkou, již je touženo přeskočit, nijak snímku nepomáhá. Koho zajímá u takové události nějaká lovestory? Koho zajímá ta trpká ironie osudu, že se někdo chce dostat a dostane na loď, na které být neměl? Kdo dvakrát potřebuje ve svém životě vidět, že ženám z potápějící se lodi, houpe se na krku jakýsi přívěsek? Já ne. Také ústřední hudební motiv, který ve Stalingradu poháněl vojáky k pochodu do zkázy, nemá na Gustloffu tu správnou sílu... Slaboučké ***. ()
Tento komentář začnu trochu oklikou... V posledních dnech zrovna probíhalo šílenství kolem výročí 100 let od potopení Titanicu. Hromada lidí žije v přesvědčení, že to byla největší námořní katastrofa všech dob. Snažil jsem se tyto pomatence aspoň trochu poučit a odkazoval je právě na loď Wilhelm Gustloff (cca 9000 mrtvejch), ale dost mě překvapilo, jak málo informací je o týhle katastrofě k dispozici. Co se týče Titanicu, tak člověk na netu najde snad i to, jakou měl toho večera kapitán stolici. O potopení lodi Wilhelm Gustloff se nedá zjistit téměř nic. Zjistil jsem aspoň to, že o tom byl natočenej film, tak jsem se rozhodnul, že se na to podívám. A teď už k samotnýmu filmu... Z těch 3 hodin zabere samotný potopení lodi necelejch 30 minut. Když jsem si vzpomněl, jak jsem u Titanicu nadával, že se musim nejdřív prokousat 1,5 hod blbostma, abych se dočkal 1,5 hod celkem slušný katastrofický části, tak jsem měl skoro nutkání přihodit Titanicu ještě 1 hvězdu. Zase na druhou stranu musim uznat, že tady ten zbytek filmu nejsou žádný přeslazený sračky a občas se tam i něco zajímavýho odehrává. Nicméně asi bych to tvůrcům vrátil, aby to zkrátili tak na polovinu. Navíc tvůrci se ani moc nesnažili o to, aby film odpovídal skutečnosti, tak radši použili berličku o tom, že události se odehrály podobně a postavy jsou fiktivní. Pokud by někdo film podobnejch kvalit natočil o Titanicu, nejspíš by po tom nikdo ani neflusnul. ()
Ani největší optimista pochopitelně nemůže očekávat od evropského televizního filmu velkolepou podívanou a la Titanic, nicméně přece jen jsem byl na konci poněkud zklamaný. Problém tohohle snímku nespočívá v tom, že je levný, ale v tom, že vypadá lacině. Gustloff se potápěla zhruba 50 minut a kdyby dokázali tvůrci těch 50 minut prodat do svého filmu aspoň přiměřeným způsobem, byl by můj dojem určitě vyšší. Protože jim ale něco podobného rozpočet neumožňoval nebo, lépe řečeno, nebyli schopni natočit útok na loď a její zkázu tak, jak jim to umožňovaly finance, je celková stopáž filmu přetažená, protože při podobném námětu divák jednoduše očekává právě drama potápějící se lodi. Místo toho snímek rozehrává několik individuálních příběhů cestujících na lodi, jenže jednotlivé postavy nejsou tak přitažlivé a herci natolik charismatičtí, aby to diváka skutečně upoutalo. Navíc scénárista si nechtěl připustit, že za zkázu lodi může fakt, že koncem ledna 1945 už Němci zdaleka neovládali Baltické moře, a tak rozehrál nepravděpodobnou story o infiltraci posádky sovětským špionem, resp. německým zrádcem. Skutečnost byla taková, že kapitán sovětské ponorky měl máslo na hlavě kvůli svému opakovanému opilství a zoufale potřeboval úspěch, takže zariskoval a potopil první loď, která se mu připletla do cesty... Celkově je Zkáza lodi Gustloff průměrný válečný film, který měl nepochybně větší ambice a mohl být natočený lépe. Celkový dojem: 50 %. ()
Nemecký režisér J.Vilsmaier, ktorý sa preslávil hlavne svojim asi najlepším filmom Stalingrad, natočil film o pravdepodobne najväčšiej námornej tragédii, pri ktorej zomrelo okolo 9000 ľudí, prevažne civilistov a hlavne žien a detí. Čítal som kratučkú zmienku o príprave tohto filmu asi pred dvoma rokmi, tuším v Cineme a potom dlho nič, až zrazu úplne potichu vyšiel na DVD. Keď film s takou silnou témou vyjde tak potichu, zvyčajne to znamená prúser. No,je aj nie je. Jedná sa o televízny film o dĺžke 180 min., ktorý je rozdelený na dve časti. Na prehrávači zvolíte buď samostatný diel, alebo prehrať obidva naraz. Postavy a charaktery sú slušne prepracované, pár davových scén, kratučká scéna s ruskou ponorkou a potápanie lode, pri ktorých davové scény určite ovplyvnil rozpočet. Miestami máte pocit, že Titanic mal niekoľkonásobne viac pasažierov, ale opak je pravdou. Film z vás nakonci dokáže vytlačiť emócie hlavne z dôvodu, že ste venovali postavám a filmu tri hodiny. Či sa to dalo urobiť lepšie s obmedzeným rozpočtom pre televízny film, neviem, ale ako lekcia z histórie to cekom stačí. Ako už niektorí spomenuli ,vo filme mi chýbala dohra, kde kapitán lode bol tri dni po potopení zastrelený na príkaz Hitlera, ktorý neskutočne zúril. No bodaj by nie... Slabšie štyri. 70%. ()
Ačkoliv je Zkáza lodi Gustloff televizní film, tak má co říci. Ukazuje nám příběh založený na skutečných událostech, které opět potvrdily, že válka zabijí i nevinné civilisty, přičemž takovým tragédiím stačí k dokonání svého díla pouhých pár minut. Tento německý snímek je poměrně rozvleklý, rozdělený do dvou dílů, z nichž v prvním můžeme vidět touhu lidí dostat se na Gustloff a v druhém samotnou plavbu, o jejímž osudu napovídá již samotný název. Jako divák jsem neměl při sledování naprosto s ničím problém, bavil jsem se, byl napnut, jakou cestou se osudy cestujících uberou. Zoufalý boj o přežití je pak velmi dobře vykreslen a je bezpochyby to nejsugestivnější v celém filmu. Titanic je pochopitelně svým zpracováním někde úplně jinde, avšak Gustloff nabízí také něco, co stojí za vidění. ()
Na TV film to ušlo. Samozřejmě se tam více mluvilo než dělo. Do toho nacisti, agenti, láska, hodný kapitán, fanatik, zlý kapitán bla bla atd... Řada reálií však seděla. Zejména živelné nastupování uprchlíků (díky čemuž se dodnes neví přesný počet obětí) bylo věrně znázorněno a i některé animované pohledy na Gustloffa se mi líbily. Ve srovnání s touto katastrofou a počtem civilních (zejména dětských a ženských obětí) je ztroskotání Titanicu jen malým žblunknutím. ()
Slabší 4* ()
Tady ale nejde o to jestli tady zheblo víc lidí, než na Titanicu.. to mě vubec třeba nezajímá. Jde o to, že Titanic je prostě skvěle natočenej a nic ho v jeho žánru nepřekoná. Toť vše. ()
Ačkoliv se film odehrává ještě v dobách druhé světové války, podobnost s Titanicem, určitě není náhodná. Bohužel se tento snímek kvalitativně Cameronovu eposu, ani nepřiblíží. ()
Dvoudílná telenovela podle skutečné události. Klaďasové jsou pohádkově kladní, záporáci ukázkově záporní a přesto, nebo možná právě proto, to nefunguje. Škoda, mohl to být výborný film, kdyby tvůrci méně tlačili na city. Poznámka na závěr, pokud bude můj komentář číst osoba německé národnosti, ať si k mému hodnocení přidá tři hvězdičky. ()
Dvoudílný televizní německý film o nejhorší lodní katastrofě, k níž došlo v průběhu 2. světové války a zahynulo při ní 6 - 9 tisíc lidí. Bez nějakého většího překvapení nebo větší dramaturgické linky lineárně a až dokumentaristicky vyprávěný příběh o největší námořní katastrofě, kdy zásah sovětské ponorky stál tisíce německých uprchlíků život. Už od úvodních scén tvůrci citově vydírají - jestliže někdo hned v úvodních scénách umírá, jsou to malé děti. Bledá tvář holčičky, pláč dítěte v pozadí, v šátcích zabalené nemluvně. A touto vyděrčaskou cestou se film ubírá dál, abychom po třech hodinách plakali nad osudy zemřelých. Osobně podobné citové vydírání nemám rád, i když filmařsky je snímek velmi precizní - jak je ostatně u Němců zvykem. Jednotlivé záběry jsou i trikově a výpravou na velké výši. Ale přece jen sledovat tři hodiny osudy lidí, s nimiž se snad ani nechceme sžít, když víme, že většinou všichni zemřou, je poněkud nudné a zdlouhavé. Navíc chybí poněkud hlubší vysvětlení, proč na jaře 1945 ti lidé prchají ze svých domovů zrovna před sovětskou armádou. Čeho se báli? A ostatně ta loď Gustloff byla válečná a měla výbavu na ničení sovětských ponorek. To jen tak por úplnost. V jedné z rolí se objeví i česká rodačka a herečka Dana Vávrová. ()
Pokud se jedná o cca třičtvrtěhodinovou potápěcí sekvenci, tak to bylo na televizní zpracování velmi slušné, ačkoliv bych občas uvítal trochu více světla. Ale budiž. Nicméně ten zbytek za mnoho nestál a upřímně řečeno pokud by to bylo podané jako hraný dokument, bylo by to mnohem lepší. Copak herci, ti byli fajn a mě konkrétně bavil Markovics užívající si svojí hnusáckou kreaci. Ale pokud jde o jednotlivé minipříběhy, tak ty byly vyloženě nezajímavé a v jejich záplavě se ztrácí i faktické okolnosti toho, proč Gustloff dopadl tak, jak dopadl. Jako doplněk k dané tématu by to ušlo, ale samostatně to moc nefunguje. 40% ()
Od Vilsmaiera, ktorý natočil skvelý a drsný Stalingrad som čakal rozhodne viac, ako túto nudnú TV romantiku, ktorá začne byť zaujímavá až keď sa začne potápať loď, čo je asi po 150 minútach... ()
Tak tohle byla skoro zkáza. ()
Joseh VILSMAIER opět natočil film na základě skutečné události z druhé světové války, na který se nedá zapomenout. Zvláště je zajímavá episoda dvou bratrů - důstojníku německé armády, kdy každý z nich stojí svým chováním a myšlením na opačné straně. (Velmi mi to připomnělo situaci z filmu "Doktora Živaga" z r.1965, kde byla obdobná konfrontace postojů dvou bratrů.) Mě se film velmi líbil (nevěděla jsem, že se něco takového v lednu roku 1945 přihodilo, protože se to zřejmě tutlalo, aby se neprozradila vina SS politického důstojníka, který v podstatě celou katastrofu zavinil. Po válce při vyšetřování se to "zametlo pod koberec" a nikdo nebyl potrestán. ()
Reklama