Režie:
Martin ScorseseScénář:
Steven ZaillianKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Robbie RobertsonHrají:
Robert De Niro, Al Pacino, Joe Pesci, Bobby Cannavale, Harvey Keitel, Ray Romano, Stephen Graham, Anna Paquin, Stephanie Kurtzuba, Jack Huston (více)VOD (1)
Obsahy(2)
V tomto kritiky uznávaném filmu Martina Scorseseho nájemný zabiják Frank Sheeran (Robert De Niro) vzpomíná na tajemství, která střežil jako věrný člen zločineckého klanu Bufalinových. (Netflix)
Recenze (795)
Neviem to takto narýchlo povedať z hlavy, no myslím si, že NETFLIX robieva veľkú chybu, keď dáva legendárnym režisérom absolútne voľnú ruku, lebo potom si robia, čo sa im zachce, že napríklad v tomto prípade za asistencie dvornej strihačky Thelmy Schoonmaker, Martin Scorsese, ako hlavný šéf, schváli totálne abnormálnu filmovú dĺžku, pozostávajúcu z hrôzostrašných viac, ako 3. hodín + ešte 20 minút extra, kedy si normálne stále myslíte, že toto snáď nemá ani konca kraja, až je to tak strašne neúnosné, že už to nikdy v živote viac nechcem vidieť, lebo som pritom trpel, ako Kristus na kríži ! Ak túžite vidieť pánov hercov - Ala Pacina, Joea Pesciho a Bobbyho De Nira, tak radšej si zvoľte alternatívu v podobe výnimočných, dobrých filmov z dávnejšej minulosti, ako sú-RAGING BULL, GOODFELLAS, alebo i HEAT, režiséra Michaela Manna, v ktorom predvádzali „Hoffa so Sheeranom” naozajstné, strhujúce, majstrovské, herecké výkony, síce úplne nevravím, že sa nesnažia i v tomto filmovom nepodarku, práve ich herecké kreácie s pomerne častým nadávaním dodávajú snímku ten pravý, nefaľšovaný šmrnc, čiže Boba a Ala by som síce pochválil, ale na druhej strane to bolo z ich strany akési-samoúčelné, na silu, strojené, falošné, lebo tie najlepšie roky majú už dávno za sebou, keď na Íra prikývli čisto kvôli Martymu, čo si vysníval svoj osobný film, a ten si aj nakrútil podľa svojich najväčších predstáv, ale mne to vôbec nič nehovorilo. _ “PLUSY” : Digitálny De Niro je na úrovni, keď Pacino mu zručne sekunduje, Pesci sa ksichtí tak nejak zvláštne a Keitel má veľmi málo priestoru, sotva minimum, ale celkovo tu máme množstvo hercov, až sa tým pádom vytvára menší chaos, neprehľad, že mám z nich hotový guláš ! MÍNUSY: Kamera Rodriga Prieta nesiaha ani po členky kamere Roberta Richardsona, a tak už akosi nerozumiem tomu, prečo režisér prerušil spoluprácu so svojim niekdajším dvorným DP ? Montáž som už vyššie citoval, a tá je vskutku extrémne prepálená ! SU. SU. : Scorsese nakrútil filmový experiment, z ktorého som mal veľké obavy, mimochodom a tie sa naplnili do bodky ! V prvom rade ide o akýsi ZLEPENEC mixovaný s nudou, horšou, než v Brne ! Najviac si vážim zhruba posledných 20-30 minút, keď už prišlo na lámanie chleba, a i na postavy konečne prišiel mráz ! Neodporúčam vám, aby ste strávili takmer 3 a pol hodiny pri kolosálnej strate času, ktorý môžete využiť aj oveľa rozumnejším spôsobom, že i počítanie ovečiek je múdrejšie ! Dúfam, že Marty nabudúce nakrúti svoj nový film v prvotriednom hollywoodskom štúdiu, kde budú mať nad nim trochu väčšiu kontrolu, lebo toto sa už za žiadných okoľností nesmie nikdy opakovať, aby takto doslova plytval svojim potenciálom ? ()
Úctyhodný opus magnum, dost možná poslední svého druhu a proto na stopáž nikterak nehledím. Naopak jsem si film vychutnala jak se sluší a patří, udělal mi velkou radost, pecka, že byla většina natočena na film. Ryzí kvalita se mísí s nostalgií, konverzační party nemají chybu, nervydrásající napětí dávalo zabrat, de Niro s Al Pacinem to rozbalili jako ve svých nejlepších časech, nestříhala bych z toho nic, M.S. zaválel, všechna čest. Jednu hvězdu ubírám, jelikož z osmdesáti na čtyřicet to ve filmové branži volně dává jedině Fondová. Doyenům stříbrného plátna nepomohly ani digitální majatrštyky, podle motoriky byl jejich reálný věk znát. ()
Starý dobrý Scorsese? Majstrštyk na úrovni Vlka z Wall Street alebo Casina sa nekoná, ale rozhodne ide o Martyho poctivú filmárčinu pre fajnšmekrov, akú máme radi. Jimmyho Hoffu a jeho odborárske ťaženie mám naštudované (zlatej Nicholson z devadesátek), takže som si ten impozantný kus histórie vychutnával v plnej paráde. De-aging hercov kvalitne spracovaný: až na scénu, kde omladený De Niro skope predavača - pretože jeho pohyby prezrádzajú dôchodcu. Tri a pol hodiny sú aj na Scorseseho odvaha, ale odsýpa to. ()
Naprosto parádně natočenej příběh od mistra Scorseseho. Hudba, obsazení, atmosféra, kamera, dialogy vše na jedničku..mám ale jen jednu jedinou malinkatou otázečku, jen jednu malou...To omlazení šlo přece udělat mnohem líp ne? Vdyť to působilo strašně, herci omládli z 80 na 70. Tak kde je ta technika? Viděl jsem videa na netu, kde to jde udělat o hodně líp...tak kde je ta technika?? ()
"I Heard You Paint Houses" je podobně jako Trierův Jack staví dům sebereflexivním ohlédnutím za kariérou a životem Martina Scorseseho jako člověka a umělce. Irčan, jakožto kompilace jeho trademarkových narativních a stylistických postupů, by klidně mohl být režisérovým posledním filmem a vůbec by to nebylo špatně. Takové nostalgické "The Greatest Hits", při jejichž závěrečné kamerové jízdě skoro ukápne slza. ()
Martin Scorsese se po letech vrací k tomu, co mu jde nejlépe a to je pohled do života mafiánů. Nepřináší novodobou klasiku a určitě se nejedná o jeho nejlepší film, ale je radost sledovat film, který byl dělán s láskou a to Irčan přes veškeré výhrady skutečně byl. Film vypráví příběh skutečného gangstera s přezdívkou Irčan, který se z prostého řidiče vypracoval na obávaného zabijáka, který má na svědomí i smrt pověstného bojovníka z lidu Jamese Hoffa. Film je vyprávěn přesně tak jak by divák od Scorseseho očekával a minimálně první hodina připomene to nejlepší z Casina nebo Mafiánů. Diváka vyloženě těší se dívat na partu veteránů, kteří předvádí brilantní herecké výkony a to převážně neskutečný Pacino a Joe Pesci, který vyměnil psychopatické zabijáky za "kmotra" který rozhoduje o lidských životech "od stolu". Filmu se dá vytknout spousta věcí, ať to jsou občas podivné omlazovací efekty nebo vlažné tempo a až zbytečně natažený závěr, pořád je to ale film, které už nevznikají a je na něm vidět, že ho mají na starosti skuteční profící a právě díky tomu je radost se na něj dívat. ()
Scorsese tuto příležitost bohatě využil. Natočil živé, s diváky nápaditě komunikující dílo, jež gangsterské dobrodružství dovádí až k tématu stáří, svědomí a pomíjivosti pozemského života.Ústřední postava a vypravěč Frank Sheeran (Robert De Niro) dějem prochází jako uzavřený hromotluk, který málokdy projeví emoce a je od mládí zvyklý poslouchat své nadřízené (znepokojivou součástí jeho vzpomínek je účast na válečných zločinech americké armády v Itálii). Prvním zlomem v jeho kariéře, kterou začal jako řidič náklaďáku kšeftující s převáženým masem, je setkání s mafiánským bossem Russellem Bufalinem (Joe Pesci). Ten si jej oblíbí a posléze jej zapůjčí svému obchodnímu partnerovi Jimmymu Hoffovi (Al Pacino) – vrcholné celebritě odborového hnutí, šéfovi mocné organizace Teamsters. Ten dodá Frankově jízdě ještě mnohem vyšší obrátky, dosadí jej do vedení jedné z místních organizací, svěřuje mu úkoly nejvyšší důležitosti, a navíc se s ním i s jeho rodinou upřímně spřátelí. Přijde však nevyhnutelné – zájmy Bufalinova klanu a Jimmyho Hoffy se fatálně rozejdou. A není na Frankovi, aby si vybíral, koho poslechne. Robert De Niro pozvolna buduje Frankovu povahu formovanou prostředím a autoritami, vytváří postavu zároveň nelítostnou i tiše sžíranou konfliktem dvojí loajality i zavržením vlastní dcerou. Kontrapunktem k Frankovu nenápadnému vývoji je dynamické představení Ala Pacina, jehož Jimmy Hoffa, zahraný s občasným lehkým komediálním nadhledem, dokonale ovládne každou scénu, kde je přítomen, i když třeba jen večeří a pohledem probodává svého úhlavního soka. Scorsese naštval fanoušky. Komiksové filmy nejsou skutečná kinematografie, tvrdí oscarový režisér Obdivuhodný je ve své roli také Joe Pesci a vrcholem jeho kreace je Russel coby dojemný stařeček ve vězení, který už nedokáže ani rozkousat chleba, obrací se k víře a předznamenává i obrácení vypravěče Franka. Není pochyb, že oba přicházejí ke křížku poněkud pozdě , měřeno lidským metrem. Scorsese ovšem provokativně poukazuje i na ten jiný. Co se týče onoho pekelně drahého digitálního omlazení: některé věci, jako je přirozená mladistvá jiskra v oku nebo křepkost pohybu, zřejmě nasimulovat nelze. Ale zestárnutí jedenačtyřicetiletého De Nira v gangsterce Sergia Leoneho Tenkrát v Americe kdysi také nebylo úplně dokonalé – a jak jsme rádi, že ji máme. ()
Uzasna zostava, skvela moznost vidiet asi posledny krat (kedysi) ikony filmoveho platna. Velky respect. Ale uprimne - Irishman je krasne a paradne natocena ubernuda, resp. uz dlho sa mi nestalo,ze by ma film tak nevtiahol a nebavil :( ()
Myslím si, že se jedná o kvalitní snímek, který si zaslouží 4*. Martin Scorsese prostě umít točit tenhle typ gangsterských filmů a především Robert De Niro zde válí, ale i Joe Pesci a další herecký ansábl předvedl skvělé výkony. Ovšem Scorsese to totálně, ale totálně přepískl s tou stopáží. A za to mu musím jednu hvězdu strhnout. Protože to se opravdu nedá zkouknout 3,5 hodinový film na jeden zátah... ()
V kontexte s názvom sa hodí povedať: a je vymaľované. Pretože už sme to všetko videli. Celé predstavenie pacinovsko-de nirovskej generácie sa chýli ku koncu, s krvavo červenou oponou pri zemi. Ostávajú nám len reprízy. ()
Scorseseho mafiánsky sága sa uzavrela príbehom značne poznamenaným ukrutnou minutážou. A pritom to začne brilantne, presne ako sme zvyknutí, spomínanie nájomného zabijaka Franka na zločineckú históriu je svieže, pútavé a má čaro minulých desaťročí. Potešili herecké esá, tentokrát sa pochlapili aj v maskérni. ()
Když si budou 10letí hrát na 40leté, bude to patrně úsměvné. Když si na ně budou hrát skoro 80letí, bude to možná úsměvné, možná ale taky smutné anebo třeba tak trochu nedůstojné. Tohle Scorseseho rozhodnutí je ve výsledku tím nejzásadnějším, které z pohledu diváka mohl udělat. Paradoxní je, že v následných rozhovorech se o tom všichni zúčastnění dokonce baví a plácají se po zádech, jak skvěle to zvládli. Bohužel, když vstáváte z křesla a je vám něco přes čtyřicet, je to něco jiného, než když z něj vstáváte po sedmdesátce. Když se tím pádem čilý čtyřicátník De Niro sotva dobelhá ke krámku s ovocem, aby následně udělil nekompromisní lekci nebohému prodavači, který vztáhl ruku na jeho dceru a máte přitom strach o křehké zdraví 76leté hollywoodské hvězdy, není podle mě Martyho rozhodnutí tím pravým ořechovým. Scorsese naštěstí stále prokazuje, že je zručným režisérem a těch úmorných 209 min ozvláštňuje různými pojezdy kamer (mnohdy podle mě až zbytečnými), zajímavými úhly záběrů a několika skladebně poutavými momenty. Ve výsledku se ale jedná o podobnou nudu, kterou jsem zažíval u všech jeho mafiánských filmů. Furt se jen mluví, většina jsou zbytečné plky o tom, kdo co komu udělá, když někdo jiný udělá zas něco jiného, neustále se někam přeskakuje, všude je milion postav, jejich motivace jsou nejasné či povrchní a jejich vývoj pražádný. Přesně proto mi tenhle žánr i nadále zůstává až na čestně výjimky cizí a Irčan na tom nic nemění. Pokud ale má být přelomovým dílem z hlediska CGI omlazování herců, pak prosím, aby někdo odcestoval časem nazpět a nakopal Martymu zadek. 5/10 ()
Páprduje si to, páprduje a potom ešte hodnú chvíľu páprduje... aby to na konci kliklo a (v najvýrečnejšom finále za posledné roky) odstrelilo hlavu nie len Jimmymu, ale aj divákovi. A to nie v jednej, nie v dvoch rovinách. Komplexná a nekompromisná výpoveď o všetkom, na čom záleží, podaná s patričnou stareckou zmierlivosťou aj bezohľadnosťou v jednom. A pre Pesciho najvyleštenejšieho Oscara poprosím. Vynikajúce! ()
Martin Scorsese rozhodně není žádný troškař, takže jsem rád, že nejsem schopen navštěvovat kina. Kdybych absolvoval projekci tohoto filmu vsedě, museli by mi zřejmě následně provést transplantaci hýžďových svalů. Snímek nebyl nezajímavý, herecké výkony byly (logicky) na úrovni, ale občas se mi stává, že mi filmy o italské mafii lehce splývají a The Irishman k nim patřil. Jsem rád, že jsem ho viděl, ale na reprízu se určitě načekám (pokud na ni dojde). ()
Pěkná gangsterka, ke které mám v zásadě dvě výhrady. Za prvé, že ji měl Scorcese natočit před 40 nebo 30 lety. Pozorovat 80letý dědky, jak hrajou třicátníky, je otravný, protože je to furt na spoustě věcí poznat. Třeba na chůzi nebo svrasklých rukou. A potom ta hrozná délka, když celá ta stařecká část je v podstatě zbytečná a dala se zkrátit v pár střizích na pět minut. Jako celek slabší tři. ()
Martin Scorsese – Greatest Hits. Tak přesně toto jsem si při sledování jeho nejnovějšího díla říkal, jelikož z každého filmového políčka je jasné, že se jedná o precizně vysoustruženou a delikátní záležitost, podávanou v klasickém Scorseseho stylu. Jako by se zde skrze ozvěnu času vracel onen pověstný "feeling" snímků "Goodfellas" či "Casina", jelikož i The Irishman staví na hutném vrstevnatém příběhu plného mafiánů, intrik, krve, ostrých dialogů a vystřelených nábojů. Už jen to, že někdo přivedl k životu příběh člověka, který zavraždil slavného odboráře Jimmy Hoffa se všemi okolnostmi a dějovými zákrutami k tomu vedoucí, si zaslouží nehynoucí respekt a slávu. Martin Scorsese s těmito atributy i ve svém pokročilém věku pracuje s noblesou sobě vlastní, přičemž svou formou vyprávění velmi lehce strčí do kapsy i o několik dekád mladší tvůrce, kteří by na tuto olbřímí látku pravděpodobně neměli odvahu. Je ale jasné, že tento úspěch by nebyl takový bez herců, z nichž razantně vyčnívá "Svatá Trojice" v podání Roberta De Nira, Joe Pesciho a Ala Pacina, kteří zde předvádí krystalicky čisté a vizuálně návykové herectví, což v kombinaci s bravurně zahranými vedlejšími postavami vytváří působivý herecký koktejl, na který je radost se dívat a o němž se bude ještě hodně dlouho mluvit. Právě toto velmi zásadně dopomůže k tomu, že Vám stopáž čítající neskutečných 209 minut uteče jako voda. Nesmím zde ale také opomenout šťastnou ruku ve výběru soundtracku, jež skvěle dotváří atmosféru těch divokých šedesátých a sedmdesátých let. Co tedy dodat na závěr? The Irishman je filmem, jenž s patřičným důrazem potvrzuje, že Martin Scorsese je nekorunovaným králem tohoto žánru, kterého snad nikdy nikdo nepřekoná. Tohle byste si zkrátka neměli za žádnou cenu nechat ujít. Věřte mi, vážně to stojí za to. Moc díky pane Scorsese, díky za tenhle úžasný filmový zážitek, který ve mne bude rezonovat ještě hodně dlouho! Výborná práce! (Netflix) „What kind of man makes a call like that...“ ()
Ten film je opravdu moc pěkný, zejména první a závěrečná třetina vás upoutají a patří mezi nejlepší Mistrova díla (ovšem prostředek se opravdu trošku vleče). Obsazení největších hvězd tohohle žánru jistě chápu a počítačový lifting je na naprosto špičkové úrovni. Na druhou stranu v případě Roberta De Nira a zejména v případě Ala Pacina bych na místě režiséra trochu víc zapojoval body doubla. U De Nira vidím problém jen v několika málo scénách (vzpomínka na válku, vyvlečení a zkopání prodavače), ovšem u o trochu staršího Ala Pacina je problém už v samotném jeho postoji. Čas nezastavíš a Pacinovy pomalé pohyby a stářím ohnutá záda občas docela ruší. Jinak ale herecký koncert a Scorsesemu gratuluji ke stále kvalitní vypravěčské formě. ()
Udělat z mladíka starce je pro maskéry hračka, ale snaha o opak je už poněkud složitější. Na De Nirovi byly ty roky strašně znát, což platilo především pro chvíle, kdy sebou měl trochu hejbnout. Nicméně to nic nemění na tom, že sledovat ho společně s Pescim a Pacinem na jedné scéně je zážitek. Scorsese s vrátil ve velkém stylu k tomu, co mu jde z všeho nejlépe a atmosféra starých mafiánských filmů z Irčana tryská na všechny strany. Sám příběh byl trošku spletitější, než by bylo třeba a když došlo na odborářsko-mafiánské hrátky, které zabraly poměrně velkou část sáhodlouhé stopáže, tak jsem občas tápal, ale díky výše zmíněnému mi to nevadilo tolik, jako v jiných případech. A nakonec mi sednul i dojímavý závěr. Trošku nadhodnotím, protože Bůh ví, kdy a jestli se podobná sestava ještě někdy sejde. 90% ()
Je to taký dokumentárno chladne natočený film o politických pikloch v odborárskom hnutí a vražde jej šéfa Hoffu, ktorý je orámovaný rozprávaním gangsterského zabijáka Sheerana, ktorý ho nakoniec zabil. U Sheerana naviac uvidíme jeho komplet vzostup a pád. Okrem chladného prístupu som mal najväčší problém práve s hlavným hrdinom Sheeranom, ktorý pôsobí nezúčastnene či už mimo obraz, keď ako rozprávač hovorí o udalostiach, ktorých sa nezúčastnil ale aj v scénach v ktorých vystupuje a ide mu o život, prípadne musí urobiť veci, ktoré sa mu asi nepáčia. Ťažko povedať, lebo De Niro má celý čas jeden výraz v ktorom čumí do blba. Jeho postava je mizerne napísaná. Okrem toho, že je to spoľahlivý zabijácky poskok o ňom neviem povedať jedinú ďalšiu vlastnosť. Proste prázdna schránka, ktorá je naviac v jeho najmladších rokoch absolútne nevierohodná a pôsobí komicky, keď napriek snahe o CGI omladenie, starému De Nirovi hovoria chlapče. Film sa odohráva v troch hlavných časových a dejových líniách. Vo finálnej tretej ako starnúca troska rozpráva svoj príbeh a starý De Niro je namaskovaný na ešte väčšieho starca. Tu pôsobí asi najvierohodnejšie. V prvej línii sledujeme jeho vzostup a ako mladík je proste smiešny a mali rozhodne obsadiť iného mladého herca. V prostrednej časti, ktorá sa venuje nekonečným odborárskym piklom počas jeho stredných rokov na prvý pohľad vyzerá celkom dobre, ale sral ma jeho divný pohľad jak keby mal šedý zákal. Ešte aj farbu očí mu zmenili šošovkami. Čo vzhľadom na minimálnu De Nirovu mimiku úplne paralizovalo jeho výkon. Hlavnej postave som sa proste pod kožu nedostal a tým pádom ma tento pomalý a neskutočne dlhý epos väčšinu času nudil. V tom chladnom podaní sa podarilo zažiariť trom hercom. Energickému Pacinovi v úlohe tvrdohlavého a nepoddajného Hoffu, Joe Pescimu, ktorý ma svojím návratom potešil asi na celom filme najviac. Prekvapivo si strihol postavu síce vplyvného ale celý čas pokojného Dona, akého si v Goodfellas zahral Paul Sorvino, ktorý drží ochrannú ruku nad De Nirom. A tretím borcom je Harvey Keitel, ktorý sa síce poriadne ukáže len v jednej scéne, ale tá stojí za to a škoda, že tak napínavý nie je celý film. Geriatrický záver o chudákoch gangsteroch, ktorí mali tú smolu a dožili sa staroby na mňa vďaka tomu, že si ma De Nirova postava nezískala, proste príliš nezapôsobil. Film má síce veľkolepú výpravu a dobová atmosféra je bezchybná, ale chýbali mi tu nejaké pamätné momenty. Aj všetky tie vraždy pôsobia tak strašne tuctovo. Sem tam nejaká scéna odkazujúca na predošlé Scorseseho klasiky je proste málo. Celkovo by som tento epos prirovnal k De Nirovmu Once Upon a Time in America, ktorý ma tiež príliš nenadchol, ale považujem ho za oveľa lepší film. PS: CZ titulky sú na úrovni toho komického názvu filmu a CZ dabing napriek veľkému počtu dabérov za veľa herecky nestojí (hlavne Prager ako Pacinov dvorný dabér je prekvapivo tentoraz úplne mimo), takže som neustále prepínal na to menšie zlo. 5/10. edit po pár dňoch: vec ktorá mi vo filme chýbala najviac boli scény v ktorých si mafiáni užívajú svoj spôsob života napriek tomu, že je nebezpečný a veľa z nich skončí buď v base alebo v truhle. Takéto scény sú v každom mafiánskom filme o vzostupe a páde mafiánskeho dona. Lenže tu nie. Chápem, že Scorsese nechcel znova glorifikovať mafiánsky štýl života a ukazuje nám odvrátenú tvár (napríklad v línii s odcudzenou dcérou), ale keby bola prvá polovica klasická, tak by tá dekonštrukcia mafiánskeho mýtu fungovala oveľa intenzívnejšie. Ale v takomto chladnom a emočne úplne sterilnom prevedení, to je neskutočne nezáživné. Predstava, že by som si to pustil znova, je desivá. () (méně) (více)
Reklama