Režie:
Matthijs van Heijningen jr.Scénář:
Eric HeissererKamera:
Michel AbramowiczHudba:
Marco BeltramiHrají:
Mary Elizabeth Winstead, Joel Edgerton, Ulrich Thomsen, Eric Christian Olsen, Adewale Akinnuoye-Agbaje, Paul Braunstein, Trond Espen Seim, Kim Bubbs (více)Obsahy(2)
Antarktida je pozoruhodný a překrásný kontinent. Ve filmu Věc: Počátek se na něm ale nachází také odlehlá výzkumná stanice, jejíž osazenstvo, tvořené mezinárodním vědeckým týmem, objeví v ledových hlubinách neobyčejné stvoření. Z objevu, který má obrovský vědecký potenciál, se však brzy stává vražedná hrozba. Vědci jsou nuceni čelit narůstající paranoii tváří tvář zcela neznámému tvorovi, který je schopen změnit se v dokonalou kopii jakéhokoliv živého organismu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (1 063)
Polovina věcí ve filmu nedává sebemenší smysl. spoilery Mimozemšťan se rozhodne, že vyskočí z ledu, sejme chlápka a začne ho přeměňovat. V ten samý okamžik je zabit, spálen a vše je zdánlivě vyřešeno. Druhý den se objeví dva lidé, kteří s danou "thingou" nepřišli vůbec do kontaktu. Oba jsou eliminováni, přesto se o pár minut později objevují další transformovaní mimozemšťané, kteří se nacházejí v lidech, ve kterých se nikdy nacházet nemohli ... stop kurva! Film je mizerný hlavně díky scénáři, původní Věc odkazovala na norskou základnu o pár lidech, ve které došlo z neznámých důvodů k vnitřnímu boji, spálení celé základny a následně k "magorské" snaze zabít nebohého Malamuta. Scénárista nám ale v roce 2011 chce sdělit něco jiného, podle něj byla sice celá základna norská, ale všichni na ní uměli precizně anglicky (až na jednoho člověka stojícího mimo kolektiv: neumíš anglicky? nemáš mezi námi Nory co dělat, vole), bavili se mezi sebou anglicky a navíc byli doplnění o skvělý americký tým, který čistě náhodně tvořili ti nejlepší jedinci ze všech. Díky tomu zde máme Američana, který vypadá přesně jako Kurt Russell v původní Věci (i vlastnostmi), jen mu chybí to máničkovité háro (nahrazené rebelskou naušnicí), pak tu je klasický nigga z ghetta, který se stará jen o tu svojí black ass, a nakonec největší hvězda filmu, modelka, která je zároveň vědcem a navíc jako jediná drží funkční hořák, kdy všichni muži bez poznámek ustupují a přenechávají iniciativu pro boj s mimozemšťanem právě ji (feministky se musely prstit, až to mlaskalo). Největší prdel je ovšem v tom, že je zde přes 15 postav, které člověk nedokáže ani rozeznat (až na Američany - pochopitelně), natož poznat. Ten uměle našroubovaný závěr se psem, z toho jsem se skoro posral smíchy (sakra Matthijsi van Heijningenne juniore, kdo bude pronásledovat toho psa, všichni jsou mrtví? .. na to ser, někoho necháme obživnout), nehledě na fakt, že scénárista s rejžou v tak chaotickém konci úplně zapomněli na jednu z vedlejších postav (poslední záběr na postavu: je posraná strachy ... chvíli před titulky: je mrtvá). Nevidět Věc z 80. let, tak se mi tohle možná líbilo, ale čumět na tak směšný look mimozemšťana, který by si těmi svými špagetovými chapadly nemohl vyhonit ani péro, natož postavit mezigalaktickou loď, která 100 000 let v kuse vysílá nouzový signál? Ježiši...45% ()
Není žádným tajemstvím, že než to začalo papat Američany, tak si zgustlo na Norech a spol. A jelikož tvůrci vycítili, že finanční možnosti fandů Věci ještě nejsou zcela vyčerpány, tak se pokusili logicky nacpat prequel před slavný film. Nebudu zastírat, že se jim to celkem podařilo, nicméně souboje nenažraných buněk s plamenomety mne do žádné zvláštní extáze nepřivedly. ()
Čekal jsem prequel/remake klasického střihu, bohužel Carpenterův film nebyl jen o tomhle, ale v originále větší roli hrála ATMOSFÉRA, nedůvěra a děsivost strachu! A tu nám už trochu klapala slina a tak se vše obrací na akčnější přímočařejší notu, která fungovala, ale na Carpenterovu klasiku z roku 1982, tehdejší mrazivo-bílý převrat mezi horory to nešilo namíru.Heijningen Jr. zvládl lekačky, bez nejmenších problémů a pár momentů byli k pokoukání, ale ta ATMOSFÉRA mu pravidelně proklouzávala mezi prsty. Herecké obsazení nebylo taky správný výběr vína, kde vše zachraňovala Mary Elizabeth Winstead. Ve zkratce Heijningen své řemesla celkem zvládá a s lepšími scénáři, by mohl točit trvanlivější kousky. ()
Mohlo to dopadnout mnohem hůř. Van Heijningen má talent, dobrý scénář už bohužel ne. Potěšila variace na scénu s testováním krve a závěrečné navázání na Carpentera. ()
Absence praktických efektů z toho dělá hodně nepraktický film. ()
Na originál sa to pravdaže kvalitou a ani atmosférou ani zdaleka nechytá. Carpenterov opus magnum je jedným z najdesivejších hororov vôbec. S perfektnou hudbou od Boha filmovej hudby Morriconeho, parádnymi hnusnymi trikmi a pocitom neistoty na každom kroku. Nový remake pravdaže nemal žiadnu šancu svojho predchodcu prekonať, dokonca sa mu ani kvalitou priblížiť. Jediné, čo mohol dosiahnuť bola obstojná hororová zábava s odkazmi na originál (pre pamatníkov) alebo novým hororovým dobrodružstvom s tematikou z r. 1982 pre dnešnú mládež. Darí sa to tak z polovice. Pochválil by som občas citeľnú atmosféru (ale o stálom pocite neistoty/strachu sa hovoriť nedá) a niektoré podarené hororové momenty. Triky však nepotešili, miestami tie predigitalizované monštrá úplne zabíjajú atmosféru. Scenár občas tiež pôsobí veľmi divne + veľmi slabý úvod a finále (oproti originálu). Potešila však scéna pri záverečných titulkách, ktorá pekne nadviaže na Carpentera. Jedno pozretie sa dá bez problémov vydržať. ()
Nejsem velký znalec předchozích Věcí, takže jsem se na to díval jako na samostatný film. Místy je zvládnutý lépe (hlavně na začátku), místy hůře (hlavně na konci). Nelogičnosti nemá smysl rozebírat, od takového filmu asi nikdo nic duchaplného nečekal, ale je fakt, že u pitvy mimozemšťana bez jakýchkoli sanitárních opatření (ani roušky, proboha) jsem kroutil hlavou i já. Taky chápu, že v tom tuctu zaměnitelných fousatých Norů musela být aspoň jedna půvabná žena, ale M.E. Winsteadové jsem špičkovou paleontoložku fakt nevěřil. Nejvíc mě tak potěšilo, že jsem autorem jednoho titulku (chlubník) ()
Pozor, kdo se nechcete nakazit věcí, nečtěte. Mary Elizabeth Winstead instead of ultimate badass Kurt Russel? Ale to je jen počátek celé věci... No, katastrofa to není, ALE. Tak za prvé. Někdo zase přišel s nápadem, že fousatá norská banda není dost americká a dost genderově a rasově vyvážená, tudíž se musela dosadit americká vědkyně příležitostně trénující opravy plamenometu v bojových podmínkách, černoch a onáušnicovaný (což má hluboký význam pointuálního rozměru) zástupce hloupých bílých mužů. MEW v sobě kopíruje nejen MacReadyho z Carpentera, ale v několika scénách i Ripleyovou z prvního Aliena (třeba na mimozemský lodi). Za druhý. Logika děje. Nějak jsem nepobral dva první přeměněnce, totiž Juliette a toho chlapa v Sea Kingu. Jestli je stihla naduplikovat ta původní věc z kosmický lodi, proběhlo to strašně rychle, v porovnání s tím dalším ze Sea Kingu, kterej byl potřísněnej krví. Nemluvě o celý sekvenci, kdy pád vrtulníku přežijou lidi, zatímco věc ne. nebo rolby, který se nejdříve vyřadily z provozu, aby vzápětí vesele drandily na místo přistání funkční (?) lodi - proč tam teda Věc zůstávala, když mohla odletět na pastviny zelenější. Jo, s tejdenním zpožděním jsem vychytnul další pitomost, jestli se Carter na konci přeměnil, jaktože byl oblečenej (kecy, že Věc dokáže replikovat oblečení nežeru, to jde úplně proti originálu). Za třetí. Chování Věci. V Carpenterovi jsem nabyl dojmu, že věc se chtěla spíš nenápadně schovávat, zbytečně se nevystavovat a především se dostat pryč. Útočila pouze ve chvíli, kdy hrozilo prozrazení. Tady je to spíš dravec, co chce rychle všechny asimilovat, s čímž souvisí i zjevný urychlení celý přeměny, který v Carpenterovi jasně trvalo mnohem dýl. Plus ten pes, kterýho evidentně nedokázali do děje pořádně zasadit, tak vymysleli takovou opičárnu. Ještě musím vzpomenout design věci, kterej se evidentně v různejch těch pobíhajících přeměňovacích stádiích inspiroval spíš hrou než Carpenterem, ve kterým třeba jasně přeměna Benningse trvala dlouho a Věc při ní byla celkem bezbranná. No a za poslední, závěr u mimozemský lodi moc neštymoval, že by si Kurt a spol. nevšimli dvou roleb se zmrzlou MEW? Nebo to mělo naznačit, že MEW odjela (aby si dala ruskou trojku)? Ale to by tam stejně aspoň jedna rolba zůstala. No, domyšlený to prostě není. Chybí tomu ta správná paranoidní atmosféra, protože prakticky každá situace, kde dojde k nedůvěře a rozkolům, je moc rychle vyřešená nějakým tím novým útokem, takže se divák ani nemůže zapojit do hry hádej kdo jsem. Abych jen nekřivdil, pár dobrých nápadů by se našlo, třeba ty plomby, natočené to není úplně špatně (režisér, i když začátečník, není úplný pometlo) a MEW mi vadila o něco míň než bych čekal (aby to nebylo špatně pochopeno, pořád v tý roli neměla co dělat, je jen jedna Vasquezová a jedna Ripleyová). I tak je to ale maximálně podprůměr, navíc podprůměr snažící se připodobnit těžký klasice žánru. O to víc všechny nedostatky vyniknou. P. S.Ten kolega co utřel i se správnou odpovědí jsem byl já. :) () (méně) (více)
OK, takže hned po první scéně se dá začít psát mnohastránkový (a možná to jednou fakt udělám, zatím třeba nemám téma na magisterskou diplomku) elaborát na téma, že kinematografie už není, co bývala, a co všechno ti sráči dneska dělají špatně. Omluvte vulgarismy, ale jsem z toho už zoufalá. Rozdíl mezi intrem "Věci: The Original Masterpiece" a "Věci: The Pathetic Try To Make A Cool Movie About Weird Stuff And Snow" se má tak, že v tomto prequelu mají filmaři dost peněz na počítačovou animaci a akční scény, místo aby se jejich pozornost věnovala chytrému scénáři, budování atmosféry nebo alespoň výrazným tvářím pro z podstaty vyvražďovaček ploché role. Zvláště co se týče toho scénáře, tak si filmaři asi představují obsah filmu jako Hurvínek válku nebo vážně nevím. Posuny v ději se odehrávají dialogem místo činů, a ty dialogy ještě vypadají, jako by je někdo postižený syndromem vyhoření vypotil v těžké hodince a nikdo další to po něm ani nepřečetl. Nikdy se nepřestanu divit, jak se něco takového vůbec může dít v procesu výroby filmu, který prochází tolika rozličnými fázemi. Nejdřív to autor scénáře musí napsat, potom to čte někdo z produkce, dramaturg, režisér, kameraman, herci a další přidružení profesionálové, a v žádné instanci se to neodhalí? A nebo je odpovědí to, že scénář nikdy nikdo nečte a proto takový film většinou vypadá, tak jak vypadá? Nadbytek postav je celkem směšný, včetně jejich chování a reagování na situace. Vzhled základny, jako takový pěkný domeček někde na předměstí, včetně záclonek a vší možné podobné parády. A ještě různé další stupidní věci, ale teď už jsem docela rozčílená, takže opouštím dráhu pseudoargumentů a dostávám se na pole prachsprostých emocí. Jsem totiž velmi velmi velmi rozhněvaná na filmy s ženskou hrdinkou, která vypadá takhle a chová se takhle, protože to vytváří maximálně negativní obraz jakéhokoliv dalšího možného filmu s ženou v hlavní úloze. A když pomineme to, jak byla napsána, tak odteď nemám ráda tuhle herečku, která vypadá, že neumí vyjádřit ani nejzákladnější emoce, a její výraz se prakticky nezmění od začátku do konce filmu, a ještě ani nemá jiskru. Co se týče kamery, nebyl tam jediný hezký obrázek. A ještě jednou se musím vrátit k věci scénáře: K základním dovednostem scenáristy by mělo patřit vyfabulovat příběh tak, aby seděl na určitou kostru, například ehm, no já nevím, třeba když už existuje film, ve kterém je řečeno, co vše se na norské základně stalo, tak aby to i odpovídalo, třeba pes, nebo pojízdná vozítka s mrtvým tělem u kráteru s obří mimozemskou lodí, nebo případně i živá ženská, která přesně ví, co se tam všechno stalo. No a mezi další základní schopnosti scenáristy by také mělo patřit to, že když například existuje film, ve kterém bylo řečeno, co vše se na norské základně stalo, tak vyfabuluje příběh sequelu tak, aby to nejenže navazovalo, ale aby také existoval důvod, proč se na takový film vůbec dívat, tzn. přijít s překvapivou interpretací indicií, které zůstaly po původní Věci. Protože ve chvíli, kdy veškerý obsah filmu jde shrnout do několika krátkých vět a navíc všechny tyto věty už byly řečeny v rámci jiného (a v tomto případě i mnohem lepšího) filmu, je už možno jenom klesnout na kolena, plakat a rvát si vlasy. Já bych to udělala, jenomže mám příliš ráda své vlasy. () (méně) (více)
Zcela zbytečný prequel s tou nehoráznou drzostí pojmenovat se úplně stejně jako originál, který přitom s originálem prohrává od začátku až do konce. Postavy nevýrazné, slušný groteskní design monster kazí počítačovost triků, solidně rozjetou paranoiu shazuje průhlednost děje a totálně jalový konec, kdy se sice podíváme do útrob kosmické lodi, ale neuvidíme tam absolutně nic zajímavého, jen další uzívaný finální souboj hrdinky s příšerou. Kde do nás Carpenter pálil jednu silnou scénu za druhou, tady sledujeme jednu odfláknutou scénu za druhou. Na jednu stranu se chce říct, že tahle bitva byla prohraná už předem, protože originál je jedním z nejlepších hororů všech dob, na druhou stranu se rozhodně nedá říct, že by tvůrci remaku prohráli se ctí. ()
Nepovažuju se za nijak zvlášť chytrého, ale u podstatné části filmů se mi bohužel daří až bolestně přesně odhadnout, jak bude vypadat, co od něj můžu čekat, jak dopadne a jaký bude můj výsledný dojem. Filmový průmysl se totiž snaží splnit zadání k výrobě komerčně úspěšného filmu a zároveň tak oslovit cílové publikum. Bylo jaksi jasné, že děj prequellu legendární Carpenterovy Věci se nemůže odehrávat mezi desítkou Norů na odlehlé antarktické základě, protože rozhodující tržby pořád ještě dělá americký trh a americký divák je opravdu sebestředný, takže pokusy zasadit nějaký trhák mezi evropské, asijské nebo jihoamerické hrdiny až na výjimky nedopadá dobře. Bylo nutné taky zohlednit ženské publikum a posun v konání ženských hrdinek, které se od 80. let zatraceně emancipovaly a táhnou leckterý akční film. Stejně tak bylo nutné zohlednit významnou americkou národnostní menšinu, a tak nám z toho vyšla sestava hlavních postav. Filmový děj se od 80. let taky výrazně zrychlil a publikum hodně omládlo, takže tomu se taky muselo vyjít vstříc. Mimochodem na úkor kvality filmu, protože Matthijs van Heijningen sice zjevně Carpentera obdivuje a snaží se jít v jeho stopách, nicméně evidentně nechápe, v čem spočívala kvalita původního filmu. V něm hrála dominantní roli paranoidní atmosféra kolektivní nedůvěry, hysterie, plíživého strachu z nejistoty, komu se dá ještě věřit. Jestli něco v Heijningenově snímku schází, je to právě atmosféra. Carpenter pracoval s dlouhými záběry a klíčovými scénami u něj nebyly ty, kdy se Věc klube z lidských těl, ale ty, kde se konfrontovali polárníci mezi sebou. Jestliže dokázali hororoví fanoušci dlouze diskutovat o tom, jak se dostal na polární základnu plamenomet, v Heijningenově filmu těch logických děr a zjevných nesmyslů nacházím nesrovnatelně víc. Nejde o žádný průšvih, dokonce v rámci žánru jde možná o poctivý průměr daný především atraktivitou předlohy, ale kvalitě původního Carpenterova filmu se jeho následovník nepřiblížil ani vzdáleně. Předpokládal jsem, že to tak dopadne, a premiéře v kině jsem se vyhnul, nebyl jsem tedy ani zklamaný. Celkový dojem: 40 %. ()
Některé věci by měly zkrátka zůstat u ledu... Holanďan s těžko zapamatovatelným příjmením snad až příliš snaživě prokazuje striktním dodržováním provázanosti úctu Tesařově věci a sám si tak svazuje vlastní ruce. Možná byla i chyba vydat se cestou o něco větší akčnosti (např. naprosto zbytečná scéna u startující mimozemské bárky) a když se tak nad tím zamyslíte, Věc v časové souslednosti natolik ztrácí životní aktivitu, že v případném sequelu by se už nejspíš jen schovala někam do kouta, kde by v klidu pod plechovkou s hruškovým džemem sešla věkem. O původní atmosféře paranoii a herecké osobnosti typu pána Krkonoš Russella si taky autor mohl jenom nechat zdát a tak jediné, čím snímek z roku 1982 předčil, jsou (pochopitelně) triky, kdy replikace chtivý Předmět vypadá jako něco mezi vetřelcem a Adélou, co si ještě nedala poslední chod dne. Mít však Carpenter ve své době podobné možnosti, platila by pro tento prequel první věta mého komentáře.. Jinak co se týká plombového testu, v domově důchodců mezi skleničkami s protézami by byla americká paleontoložka namydlená - pokud by však nezačala na podlaze zakopávat o titanové kloubní náhrady.. ()
Zubní prohlídka už dlouho nebyla tak scary! Jinak neurážející průměr, který si s nějakým pomalu budovaným napětím hlavu neláme a jde okamžitě na Věc. A originálu ostudu nedělá. 60% ()
Je to slabý horor, ktorý je prequelom a čiastočne remakom kultovej Veci od Johna Carpentera. Má veľmi dobrý príbeh o skupine vedcov, ktorí na Antarktíde objavia zmrznutú vesmírnu loď a telo jedného z mimozemšťanov, no ten sa po odnesení na výskumnú stanicu rozmrazí a začne postupne likvidovať jej celé osadenstvo, pričom nikto nevie, kto ho má práve v sebe a tak nikto neverí nikomu. Spracovanie je ale veľmi slabé, spočiatku to samozrejme vyzerá výborne, všetko ide tak, ako má, objavenie vesmírnej lode, radosť z úspechu a únik tvora, no po prvej likvidácii sa všetko pokazí, dej začne byť zbytočne príliš rýchly a celé to začne byť príliš hlúpe, všetko, čo v Carpenterovej Veci bolo tu chýba, pocit beznádeje, klaustrofóbia a dejovo je to príliš nezaujímavé, no a záverečná fáza s finálnym súbojom už pôsobí ako z typického teenagerského braku. A nanešťastie aj dejová previazanosť s Carpenterovou verziou funguje len minimálne, film je ukončený úplne klasicky a záver, ktorý má nadviazať na začiatok s predchádzajúcim filmom je už len nasilu vložený. Atmosféra tu nie je žiadna, prinajlepšom veľmi slabá, chýba tu pocit mrazivej tmy, v ktorej sa skrýva smrť a odlúčenia od civilizácie, keďže dopravných prostriedkov tu funguje až príliš moc a o napätí sa už vôbec hovoriť nedá. No najväčším sklamaním sú samotné hororové scény, väčšina je prakticky len ekvivalentom toho, čo už bolo vidieť v predchádzajúcej verzii, len s menšími obmenami, čo by nemuselo až tak moc vadiť, keby neboli tak mizerne prevedené a príliš hlúpe. Jednotlivé scény až na tú prvú majú hrozné triky a nanešťastie sa to tvorcovia ani nesnažili nijak ukryť a tak má divák plno času, aby si túto mizerne odvedenú prácu poprezeral. Réžia je veľmi slabá, keďže tento film netočil žiadny americký klipár, ako je to v poslednej dobe bežné, ale zahraničný začiatočník, tak som očakával viditeľnú snahu o čo najväčšiu kvalitu, ale vôbec, réžia tu nefunguje v žiadnom ohľade a všetko, čo Carpenterova verzia mala tu buď úplne chýba, alebo je na tej najnižšej možnej úrovni. A technická stránka je skôr rozporuplná, ako som spomínal, triky v hororových scénach sú veľmi zlé, ale inak kamera, strih a celkový vizuál sú celkom slušné. A čo sa týka hereckého obsadenia, tak je to jediná stránka tohto filmu, ktorá nesklamala, samozrejme nie je to nič výnimočné, ale hlavné postavy na čele s Mary Elizabeth Winstead nesklamú a vedľajšie sú tiež bez problémov, ale horšie je už na tom ich využitie, zapamätateľné sú prakticky len tri postavy, zvyšok tu je len na to, aby nejakým spôsobom umrel. A čo ma veľmi sklamalo, pôvodná hudba tu takmer úplne chýba, dostane len trochu priestoru a aj to skôr v nedôležitých scénach. Som neskutočne sklamaný, Carpenterovu verziu mám veľmi rád, je to môj najobľúbenejší horor a tak som samozrejme podobnú kvalitu ani nečakal, chcel som len dôstojné spracovanie z môjho obľúbeného hororového prostredia a tématiky, ktoré neurazí, ale k tomu má tento film veľmi ďaleko. Nie je tu jediná stránka, ktorá by bola skutočne využitá. A tak je úplne jedno, či tento film budem alebo nebudem porovnávať s Carpenterovou verziou, podpriemer je to v oboch prípadoch. 45% () (méně) (více)
Carpenterov originál som videl strašne dávno a mám ho zafixovaný ako neprekonateľný kult. Preto som si tento film pozrel s vedomím, že ani v kútiku duše nebudem čakať o priblíženie sa k jeho kvalite. A tak sa aj stalo. Ale práve preto som nebol tak sklamaný ako by som mal byť, pretože tu ide o klasický tuctový horror, ktorý však šikovne využíva slávu svojho predchodcu. Pekné lokality, slušná atmosféra, ľakačiek je tu viac než dosť, nie každá však splní svoj cieľ. Veľmi dobré efekty, ale maskéri to niekedy trošku prehnali, režisér občas na svojej stolička asi zaspal a herci taktiež nesiahli na dno svojich hereckých schopností. Takže mierny nadpriemer. 60%. ()
Po tak hrůzostrašných remaků jako je Noční můra v Elm Street, Pátek třináctého, Hrůzná noc, Stopař atd. atd. jsem tomuto projektu ani v nejmenším nevěřil... i když většina z nich byla v kině kasovně úspěšná, tak divácky naprosto braková až urážející podívaná. Tento „prequel“ se těžko dá srovnávat s Carpenterovou veleúspěšnou Věcí, protože absence napětí či atmosféry je silný nepřítel tohoto filmu (nedá se divit mnoha vlažných reakcí). Ale přes to všechno jaký brak jsem očekával jsem se po celou dobu ani minutku nenudil a naopak se velice bavil. I když s tímto pohledem zůstávám osamocen a myslím si, že tento počin nedělá ostudu „Carpenterovce“ nechávám hodnocení u 4 hvězdiček... ()
Když se jde na archeologickou výpravu, například hledat Hammunaptru, a ve výbavě chybí dláta a štětečky, ale zato nechybí kulomet a spousta střelných zbraní, těším se na skvělou komedii. Když čtu knihu, kde si speleolog zcela automaticky balí na cestu do jeskynního systému kromě lan, karabin a baterky taky granátomet a spoustu dalšího střeliva, čekám buď prima legraci, nebo strašnou sračku. Když drsní Norové na antarktické základně porušují mezinárodní smlouvy a mají zbraně... ale ne jen pistolky, taky lovecké pušky, bedny granátů a několik funkčních sad plamenometů... tak si říkám, že je tu někdo debil. Zaprvé já, že na to koukám. Zadruhé autoři, že to je myšleno jako horror a ne parodie na něj. No a v podobně vypointovaném rozboru mohu projít logiku děje (#$%#$%!!!), věrohodnost motivace postav, násilné odfajfknutí si politické korektnosti tím, že do Antarktidy narveme černocha, "elegantní" způsob, jak z toho udělat americký film, i když je kompars norský, wtf digitální pavouky s přilepenou hlavou -- to jako seriozně? .... No fakt jsem si nemyslel, že to nebude mít ani zbla atmosféry (až na ledové pláně), fantazie, vnitřní soudržnosti, napětí... ()
No ... ehm ... nejsem fanouškem hororů, ale přesto jsem dnes na tento film šla. Jediné za co si tvůrci zaslouží mé dvě hvězdičky, je realistická propracovanost detailů vzezření "Věci", kteréžto byly fakt humusální :-) ()
Bál jsem se, že to bude slabota, ale nakonec mě nová VĚC příjemně překvapila. Solidní žánrovka. Trpí sice některými klasickými americkými neduhy předělávek, jenže má přece jen co nabídnout. Hnusáci jsou řádně odporní, Beltramiho hudba řádně burácí, nebo mrazí v zádech a Joel Edgerton povedeně vplul do bot Kurta Russela. Původně jsem to viděl na tři, ale závěrečné titulky, které nahazujou lano zpět k první VĚCI mě donutili přivřít oko. Tenhle kousek si to zaslouží. ()
Překvapivě ne tak debilní a zbytečné, jak jsem (nejen já) čekal. Dějově je to vlastně většinu času kopie Carpentera a ke konci, když už to jde vlastní cestou, je to spíše pitomý a postavy jsou většinou hodně nevýrazné. Atmosféra ale funguje jak má, odkazy na první díl (včetně závěrečné scény) jsou fajn a i ty vypjaté scény mezi lidmi jakž takž fungujou. Mary Elizabeth Winstead navíc vypadá s plamenometem celkem uvěřitelně a Joel Edgerton má charisma. Takže nakonec celkem překvapení a jeden z těch lepších hororů tohoto roku. ()
Reklama