Režie:
Petr NikolaevScénář:
Vlastimil VondruškaKamera:
David PloyharHrají:
Karel Roden, David Matásek, Jan Dolanský, Klára Issová, Jan Kanyza, David Prachař, Lukáš Vaculík, Markéta Hrubešová, Martin Štěpánek, Karel Dobrý, Miloš Vávra (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Král Přemysl Otakar II. se navzdory slibu nemůže zúčastnit zásnub Beneše z Dubé a Ludmily z Vartemberka, které mají zažehnat vleklé spory mezi dvěma mocnými rody na severu Čech. Vyšle proto svého vyšetřovatele a správce hradu Bezděz Oldřicha z Chlumu jako svého zástupce. Cestou Oldřich se svým panošem a pomocníkem Otou narazí na stopy přepadení a objeví mrtvoly kupce a jeho vozky. Zatímco Oldřich pokračuje v cestě, velitele Diviše a Otu vyšle po stopách lapků, kteří kočár přepadli. Marktvart z Vartemberka a jeho syn Marek hosta přivítají, netají se však nelibostí nad tím, že nepřijel král osobně. Ota s Divišem objeví stopy, které spojují přepadení kupce s hradem Vartemberků. Při večeři obviní loutnista Arnošt purkrabího Jošta z pokusu o znásilnění jeho dívky a ještě téhož večera je Jošt zavražděn. Beneš obviní ze zločinu Arnošta, Oldřich však trvá na důkladném vyšetřování a pustí se s Otou do pátrání. Téže noci však dojde k další vraždě, jejíž obětí se stane hradní pán Markvart z Vartemberka. (TV Nova)
(více)Recenze (346)
Keďže v mojom okolí je o mne známe, že historické filmy si môžem dávkovať hoci aj tri krát denne po jedle (dôležité je hlavne dostatočne zapíjať), takže ani tento historický počin od západných susedov ma vo svojej podstate neurazil, aj keď sa vlastne skôr jedná, ako tu už niekoľkokrát bolo napísané, o komornú detektívku zasadenú do obdobia vlády Přemysla Otakara II ako o nejaký výpravný historický veľkofilm. ()
Nevyšlo to. Slabota. ...Ale chtěli vůbec natočit něco dobrého? ()
Ach Bože, Jméno růže v malém českém rybníčku nebo alespoň snaha o podobný žánr. Upoutávky nás zaujaly, takže jsme si to pustili. Byla to škoda času... Příběh a zápletka celkem dobrý, ale stopáž příliš krátká na pořádné rozehrání příběhu. Obsazení na první pohled slušné, ale bohužel na mě všichni působili zoufale amatérsky. A to včetně Karla Rodena. Již nikdy více. ()
A já říkám, že se nafukuje bublina z mnohem větších kravin. Jako detektivka je to velmi dobré, byť divákovi není poskytnuta možnost nějak předlouho o vinících zločinu pochybovat. Menší výprava, typické dobové interiéry, česká herecká špička, film bez ambicí, který ale bavil od začátku až do konce. Umím si to představit i jako pilotní film k detektivnímu historickému seriálu. Ohne sranda. ()
Nikolaev má štěstí jako prase, že v jeho filmech hraje Karel Roden a Lukáš Vaculík a v tomhle má štestí hned 2x.Chválím ho za náměty jaké točí, ale jeho režisérská nevyrovnanost je někdy děsivá.Dobré Lidice nedokáže emočně utáhnout, slušný Příběh kmotra zase scénáristicky zkratkuje.Jménem krále je na český poměry nebývalý pokus o historický film, nečekám výpravou Statečný srdce, ale bylo jasně vidět, že moc peněz do projektu nenateklo, jsem o něco schovívavější v hodnocení hlavně díky zjištění, že původně se jednalo o pilotní film pro televizi a nakonec to šlo do kin.Nejhorší na celym filmu je hudba, nic tak iritujícího a otravnýho jsem neslyšel ani v čekárně u doktora, kde chrchlaj pacienti, řvou malý děti a pičujou morgoši.Tohle kdyby pan Chlumecký a Traxler dali někde v Hollywoodu, poslali by je obratem do prdele.Příběh byl jak z televizní kriminálky, ale mělo to místy dobrou dramaturgii a herci makali jak mohli, vidět v jedný scéně Vaculíka s Rodenem bylo úžasné, za snahu......Nikolaev......za snahu...3*.50%. ()
Přes zjevné nedostatky se mi to moc líbilo, brala bych to jako sérii příběhů z českého středověku, určitě by se toho dalo vymyslet víc, po shlédnutí jsem přišla na pokračování, samozřejmě s happyendem, jsem ženská a soucítím s Ludmilou (ale ne s Klárou Issovou, přišla mi moc plačtivá). Jako kinofilm je to ale příliš krátké. V jedné recenzi se filmu vytýká směs mnoha žánrů, to psal zřejmě někdo, kdo musí mít buďto jabka nebo hrušky :-), proč by film nemohl být různorodý? Cením si dobrého hereckého obsazení, zajímavé zápletky a hlavně toho nepojmenovatelného, co mě po shlédnutí přinutilo o příběhu přemýšlet. ()
Úvodní scény filmu mne neskutečně vyděsily. Jen si to představte - David Matásek, tedy postava velitele Diviše, kterou hraje, najde čepici v trávě a usoudí z toho, že kolem projel vůz těžce naložený zbožím. V lese pak objeví skupina kolem Oldřicha z Chlumu mrtvolu a Matásek, vlastně Diviš, z toho usoudí, že vůz odtáhli k Lipé. Takové deduktivní schopnosti by Sherlocka položily na lopatky. Ještě že o Oldřichovi a Divišovi nikdy neslyšel... Oldřich zastupuje krále na chystaných zásnubách, kde se mají propojit dva klany severních Čech - cestou však objeví zavražděné kupce, na hradě pak dojde k dalším dvěma vraždám. A je na Oldřichovi a jeho důvtipu (a pomocnících), aby vše vypátrali. Naštěstí krátce po onom děsivém úvodu se film dostane do určitých sympatických kolejí - příjezd na hrad (úžasně využitý Točník), přivítání, hostina, reálné interiéry i exteriéry, slušné nasvícení i kamera, to vše oplývá jakýmsi vnitřním kouzlem, návratem do "zlatých časů", čemuž přispívá i hnědé ladění obrazu. Kdyby film stál jedině na těchto atributech, sklidil by nejvyšší počet hodnocení, protože výprava a postavy v pozadí jsou výborně skloubené. Posléze však začne kamera haprovat a být nevýrazná - sice ctí zlatý řez, ale taky řeže hlavy a nedokáže si poradit s akcí v prostoru, aby vynikla a nebyla zahlcena vedlejšími obrazovými motivy. Střih kameře rozhodně také nepomáhá, některé střihy jsou rozhodně podivné, buď brzy, nebo později uplatněné, než by tomu dění v obraze odpovídalo. Nutno říci, že i výběr herců (s výjimkou Markéty Hrubešové) se velice vydařil - Karel Roden se svým zasmušilým pohledem a přesně-třídenním strništěm utáhne hodně a působí velice charismaticky. Jan Dolanský a David Matásek jako jeho společníci působí rovněž uvolněně a jako že si roli užívají, jejich herecký projev patří po Rodenovi k tomu nejlepšímu ve filmu. Plus uměřené herectví Kláry Issové, která svoji postavu ztvárnila skutečně uvěřitelně a bez velkých patetických gest. Pak však přicházejí další herci, kteří sice typově jsou dobře vybraní, ale nedokázali se zbavit právě onoho okázalého patetismu, který může fungovat v nekonečném televizním seriálu, ale na plátně působí směšně, zvláště ve vypjatých scénách. Neubránil se tomu můj oblíbenec Jirka Dvořák v úvodní miniroličce krále Přemysla Otakara II., Jan Kanyza, Martin Štěpánek, David Prachař byl zcela tragický, Miloš Vávra jako purkrabí Jošt, bohužel ani Lukáš Vaculík, který vše vsadil na své krásné modré oči (ať žije Hugh Grant)... Někde mezi osciluje role na prosťáčka v podání Saši Rašilova a hospodská Sandry Pogodové, zcela tragická je služtička jakési Evy Ujfaluši, která se snaží na rozdíl od Vacuílka ohromit ještě obrovskýma kozama, a pak již zmíněná Markéta Hrubešová, které její prohlášení ve filmu věřím asi stejně, jako když v Tescoma s chutí tvrdí, jak úžasný recept dnes budeme vařit. Její pokusy hrát obličejem jsou opravdu tragické - buď jsou přehnané, jako na rytířském turnaji, nebo křečovité, jako třeba když se modlí u těla zesnulého manžela. Ale popravdě - někdy jsem si říkal, že to snad ani není neumětelstvím herců, jako těmi strašnými dialogy, které byli nuceni odříkávat. Přitom příběh je tak řiďoučký a od začátku jasný, že vlastně celých 74 minut není o co hrát! Všem je nám jasné, kdo je vrah, s lehčím zapojením mozku i přijdete na to, jak se dalo dostat ze zamčené místnosti, víme, jak jsou rozhozené vztahy navenek i skrytě, takže závěrečný soud a odhalení jsou takové nijaké. Vlastně celý film je v podstatě bez napětí. Tam, kde by napínavý být mohl - falešně obviněný hráč na loutnu se musí skrývat - je vše rychle zameteno pod stůl, aby se divák snad nedej Bože o něho nestrachoval. Netuším, nakolik za tu plytkost může Vlastimil Vondruška, autor knižní předlohy (a dalších knih ze série o Oldřichovi z Chlumu) a scénáře. Možná by filmu pomohl dramaturg, který by tlačil na klikatější způsoby vyprávění, větší tajuplnost a dokonce i pár žánrových obrázků, které by umocnily atmosféru místa a doby. Podobně selhává i hudba, jež se snaží o určitou majestátnost, ale osciluje mezi keltskými motivy a středověkými poutními písněmi (ještě že producenti - Tři bratři - nedali takový prostor Traxlerům jako v jejich filmu O třech rytířích, krásné paní a lněné kytli), sem tam se nesměle pouští do mnišských chorálů, které by se sem však ale hodily ze všeho nejvíc a klidně se mohlo v této oblasti přitlačit na pilu. Celkově nejde o špatný počin, má hodně náběhů do skutečně kvalitního díla, ale žel jenom náběhů - skřípe v oblasti plytkého scénáře, některých nevěrohodných hereckých výkonů, lepšího prokreslení postav i prostředí, hudby, jež by příběh umocnila (jen vzpomeňte na Jméno růže nebo rovněž z televizní produkce na seriál o bratru Cadfaelovi!). A protože jde o žánrový film, je mi to osobně líto několikanásob, neb po českých žánrových filmech volám už dvacet let. () (méně) (více)
70% Na tv film to má výbornou atmosféru a nepůsobí to staticky. Televiznímu zpracování bohužel ale odpovídá závěrečný souboj a nadšení herců. Tenhle předraženej casting (za každou cenu narvat do každý role známej ksicht) se moc nepovedl, dost herců se na svoje role vůbec nehodí a ruší. Bohužel to platí i pro hlavní roli a Karla Rodena, který navíc (nevěřil bych, že to u něj kdy napíšu), neskutečně přehrává. I přesto jsem se doře bavil a to mohl být výbornej rozjezd televizní serie, jedinou velkou chybou je to, že se to dostalo na plátna kin... ()
Historický český film, má určitě velkou budoucnost. Příjemě svěží film, který nenudí, sic o málo hercích s malou výpravou, ale za to s dobrou zápletkou, nijak moc složitou. Určitě, jako kinohit žádná bomba, ale jeko TV zpracování, velmi dobrý počin. Nevím proč, ale dosti mi tento film připoměl Případy bratra Cadfaela - co se týče kamery, hlasů, herců i prostředí. Pokud budou tvůrci někdy uvažovat o dalších dílech, budu určitě jeden z těch, kdo se na daší případy Oldřicha z Chlumu bude těšit. Jen tak dál. ()
Jménem krále je průměrný, ale zároveň ničím neurážející film (proto také tři hvězdy). Zásadní chybu ovšem režisér Nikolaev a scénársta Vondruška udělali v tom, že se neuměli rozhhodnout, jestli točí celovečerní film nebo díl seriálu. Už stopáž naznačuje, že Jménem krále je někde mezi. Seriálová epizoda by ale potřebovala sestřihat o dvacet minut (a příběh by to klidně ustál), zatímco regulérní celovečerák by vyžadoval buď silnější zápletku, nebo nápaditější (klidně dialogový) scénář. Pochválit za slušné výkony si zaslouží Roden, Dolanský, Dvořák (který si tu užívá každou vteřinu) a překvapivě i Markéta Hrubešová coby femme fatale. Pohlavků by ovšem bylo více než pochval - už za to pitomé přecházení ze spisovné do obecné češtiny, které tahá za uši. Jako televizní minisérii bych tomuhle projektu zatleskala, televize Nova si ale nejspíš na reklamách nevydělá tolik, aby nám něco takového dopřála, že? ()
Historie byla už na základce mým oblíbeným předmětem, proto se na každý historický film rád podívám. Kritiky nehovořily o tomto dílku příliš nadšeně, ale zkusil jsem to. Záplava výborných českých herců a kvalitní režisér však nezaručují automaticky úspěch. Nejslabším článkem shledávám scénář, což mě udivuje o to víc, že jeho autorem je oblíbený spisovatel V. Vondruška, jehož série historických detektivek na českém knižním trhu zaujímá významné postavení. Některé dialogy byly doslova směšné, bylo patrné, že se s nimi sami herci těžce potýkali. Hlavní zápletka byla značně naivní, takhle si detektivku rozhodně nepředstavuji. Chyběla špetka napětí, nějaký zvrat, pointa. Divák měl všechno od začátku do konce nalinkováno. Přesto to není úplný propadák, rozhodně však Jménem krále patří do televize, nikoli do kina. ()
Hezká detektivní pohádka pro nedělní poledne na Čt1/2, která se omylem dostal do kin. Velké plátno jí nesluší, stejně jako osudová hudba, která jakoby si odskočila z jiného, epičtějšího filmu. Scénář není vyloženě blbý, ale vede diváka za ručičku od momentu první vraždy až k osudovému (nebo "osudovému") božímu soudu, nedejbože, kdyby vyšlo k nějakému vychýlení od vytyčené trasy. Proto každý, kdo má všech pět pohromadě, odhalí vraha po 20 minutách a dříve. Herci občas vypadají neskutečně absurdně (krátce: Kanyza, Vaculík, Hrubešová, Rašilov), jen Rodenovi jsem "žrala" naprosto všechno, stejně absurdně působí míšení současné hovorové češtiny a "archaické" řeči české, což je nešvar, který jsem si poprvé uvědomila v Nejkrásnější hádance :-) Navzdory všem výtkám (podobnost s Lenssenem čistě náhodná :-D ) nehodlám film shodit. Odvaha režiséra a producentů byla velká, proto o stupínek nadhodnotím. ()
Je 13. století a českým zemím vládne Přemysl Otakar II. Oldřich z Chlumu (Karel Roden) se vydává na Vartemberk, aby dohlédl na zásnuby dvou znepřátelených rodů. Ovšem stane se vražda a s pomocí svých rytířů se pokusí vypátrat vraha. Středověká kriminálka od Vlastimila Vondrušky působí v knize skvěle a na filmové plátno je to převedeno více než dobře. Karel Roden v jedné ze svých (mála) kladných rolí působí báječně a s Davidem Matáskem a Honzou Dolanským je to boží trojka. Dále ve filmu velmi dobře působí taky Lukáš Vaculík, co si střihl roli syna pána z Vartemberku. Film je místy úsměvný a má báječnou atmosféru. A propo atmosféra je místy opravdu vydařená a troufnu si říci vyjímečná. Děj hezky odsýpá a já se nenudil ani moment. K tomu má film velmi pěkný soundtrack. Na české poměry je toto jeden z nejlepších filmů. (88 %) ()
Jak stopáží, tak celkovým zpracováním je to vyloženě televizní záležitost. Zápletka je v zásadě jednoduchá, kdo je vrah víme od samotné vraždy a stejně tak to, kdo za vrahem stojí. K smíchu jsou úlety jako pokus s pytlem nebo prořeknutí vraha. Herecké výkony, kromě Karla Rodena, stály za starou bačkoru, což by se dalo nejlépe demonstrovat na případu Hrubešová. Ale i přes to všechno se mi tenhle malý český historický film docela líbil a i i když tu nedostatky bily do očí, tak je tohle podle mě cesta, kterou by se tenhle žánr u nás mohl vydat. 55% ()
Nechápu, co se tady všem těm pisálkům na ČSFD na tomto historickém dramatu nelíbí. Ať si "kafrá" kdo chce, co chce já hodnotím za čtyři. Mám cilný pocit, že mnozí již předem, při prvních krocích do kina, aniž by viděli jedno jediné filmové políčko, mají jasno v hodnocení. Jsme prostě takoví světoví! Cokoliv ze světa, chápejte toho západního, je lepší než to tuzemské. , a dokonce z TV produkce. No to už přece vůbec! ()
"Smrt patří k životu rytíře !! Jen zbabělci umírají na lůžku.." Občas se opravdu divím, po jak neskutečně učebnicové sinusoidě se pohybuje tvorba režiséra Petra Nikolaeva, který jednou přijde s neskutečnou peckou, když ..a bude hůř či Lidice jednoho prostě musí namlsat, aby na ni vzápětí dal rychle zapomenout nějakou nejlépe komerční zhovadilostí, při jejímž sledování je divákovi za režiséra nesmírně trapno, přičemž Jménem krále bohužel patří právě do té druhé kategorie, což se nakonec dalo i předem očekávat.. Přiznám se, že jsem se dokonce, já idiot, na tuhle středověčinu, které si prožily zlatý věk v těch zlatých šedesátých, zejména dík papírově luxusnímu hereckému obsazení i těšil, a tak na mě ten výsledek možná působí ještě tragičtěji, a to rozhodně nemluvím jen o tom zde dosti omílaném televizním looku.. Zásadním problémem Nikolaevova Jménem krále se zdá být vedle podivné žánrové rozkročenosti, kdy jako hloupá a klišovitá detektivka působí tak naivně, že by ji neprohlédnul snad jen lehce, no spíš více, retardovaný jedinec, a coby historické drama zase poněkud nepřehledně a dramaturgicky naprosto nezvládnutě, také samotná šmírácká předloha Vlastimila Vondrušky, který jako scénárista neobstojí snad ani u těch dnešních telenoveláckých zvěrstev, když zejména dialogy šroubované ad absurdum napůl archaistickými větnými konstrukcemi a napůl hovorovou češtinou působí opravdu příšerně, často až směšně, rozhodně i dík filmové řeči velkého detailu kamery, který většinu zúčastněných usvědčuje z přehrávání, snad až na typicky patetickou krásku Markétu Hrubešovou, která se kupodivu tentokrát nakonec nesvlékla, a scénář nakonec z nepřesvědčivosti a nezkušenosti autora, který změtí postav, navíc dokonale průhledných, jen mate trápícího se diváka.. Ostatně kamera Davida Ployhara také za mnoho nestojí, odmítá se hnout z místa, o nějaké invenci nemůže být ani řeči, což v důsledku spolu s těmi zmiňovanými nekonečnými dialogy i interiérovou strnulostí dokonale zpomaluje rytmus vyprávění, a film tak ještě víc nudí, což se mi jeví vzhledem k té chudé stopáži naprosto bizarní.. Promrhaný potenciál se jmény jako Karel Roden, Jan Kanyza či Martin Štěpánek odhaluje Nikolaeva z ukázkově diletantské práce a film jako naprosto antirežisérský sterilní patvar, kde vlastně nefunguje zhola nic, přes placatý vizuál, ochotnickou choreografii, obskurní výpravu až po zejména naprosto odpudivý soundtrack dua Chlumecký, Traxler, dík němuž na rozdíl od ostatních tiše doufám, že na ten seriálový vývar už nedojde.. Mimochodem opravdu se zdály ty dialogy, často prasácky ukníkané až k pláči, nesrozumitelné pouze mně ?? ()
Karel Roden je velké lákadlo, ale zase to tak lákavě nedopadlo. Jako televizní film na jeden večer je to dobré, ale jako znovu vzkříšení českého filmu je to hrůza. Při mnoha scénách jsem se nudil a film dokoukal jen z velkou odvahou. Škoda pane Nikolaev, tak snad příště. ()
Nebyl jsem na Nikolaevově filmu v kině, takže mě televizní výprava nemohla rozhodit. Jak už tu kdosi psal, jako seriál by se však Jménem krále vyjímalo líp. Hlavně proto, že to, co filmu nejvíc podráží kolena, je krátká stopáž, během níž se nějaká detektivní zápletka ani nemůže rozvinout. Konec je proto stejně překvapivý, jako potopení parníku na konci Titaniku. Když tvůrci hledali námět, mohli se raději chopit remaku starého českého Zločinu na Zlenicích hradě, který měl zápletku podobnou, jen lépe dotaženou a posunutou do doby Jana Lucemburského. I přes dvě hvězdičky zklamán nejsem. Dostal jsem, co jsem očekával a hodinu se koukat na Karla Rodena mi stačí ke štěstí. ()
Na filmu jsem byl v kině dne 12.8.2009.Byl to zajímavý zážitek v kině jsem naposledy byl na Lovcích dinosaurů, kteří nebyli nic moc.Ale Jménem krále je příjemná dektiv story odehrávající se za Přemysla Otakara II.Roden mi znovu dokázal, že je pro mě nejlepším českým hercem a i Lukáš Vaculík mě překvapil, ale přišlo mi, že toho ve filmu dost chybělo,hlavně konec byl divný když se Vaculík a Kanyza domlouvali, že budou zase přátelé. ()
Filmu škodí veškerá televiznost, která leze a padá ze všech koutů a děr. Jinak se jedná o dobře obsazenou a zahranou záležitost. Rozhodně palec nahoru za to, že u nás někdo udělá historický film mimo období 2.sv.války nebo období komunismu. ()
Reklama