Režie:
Ben LewinScénář:
Ben LewinKamera:
Geoffrey SimpsonHudba:
Marco BeltramiHrají:
John Hawkes, Helen Hunt, William H. Macy, Moon Bloodgood, W. Earl Brown, Adam Arkin, Robin Weigert, Annika Marks, Rusty Schwimmer, Rhea Perlman, Jenni Baird (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Od dětství ochrnutý a na plicní respirátor odkázaný básník a novinář Mark O'Brien (Hawkes) znovu a znovu překonává nepřízeň osudu. Nyní, v osmatřiceti letech, ale čelí dosud největší výzvě: touží přijít o panictví. Pomůže mu krásná terapeutka (Hunt), sympatický kněz (Macy) a jeho vlastní bezedný smysl pro optimismus a humor. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (147)
Netypická romantická komedie, s příjemně nevtíravým humorem. Salvy smíchu u ní nezažijete, přesto jsem se bavil dobře. A jsem rád, že děj nesklouzával do trapnosti, navzdory námětu, který tomuto riziku poměrně nahrával. Navíc tady Helen Hunt ztvárnila pro mě zatím nejsympatičtější postavu (a to nejen proto, že ji v tomto snímku uvidíte v celé její krásy - mimochodem na svůj věk je to pořád kočka :) )... Nejvíc mě ale překvapilo, že se jedná o film dle skutečné události. Celkově každopádně spokojenost. 75% ()
Prcání kvadruplegiků není téma, na které bych zrovna dvakrát toužil vidět film, notabene s avízovanou frontální nahotou padesátileté Honící Heleny, s níž bych slovo sex nespojoval ani v dobách, kdy ještě svou vizáží plašívala Swayzeho Nejbližší příbuzenstvo. Po zhlédnutí však musím konstatovat, že ten soft na Gluma dokáže opravdu zázraky a na to, jak má přetočený tachometr, se na ní dalo docela dívat i ve chvílích, kdy si za zvuku suchého zipu odlepila z bobra kalhotky a snažila se do sebe nasoukat kvadruplegikova lenocha. Ačkoliv se to ke konci trochu zvrhne v obrněnou romantiku, určitě si jeden obohatí své wykydpedické znalosti o to, jak se dá s úspěchem opíchat gumový muž s lízací hlavou, aniž by se zadusil, když má zrovna na xichtě rybu. ()
Oscar 1 nominace: Herečka VR - Helen Hunt ()
V rámci možností dobré. Což nic nemění na tom, že film, v němž se ochrnutý John Hawkes snaží přijít o panictví s Helen Hunt, nepůsobí zrovna dvakrát lákavě. Naštěstí se to vcelku úspěšně drží mezi krajními mantinely "nevkusné" a "líbivý lapač cen". Cílová divácká skupina filmu mi uniká - protože pro starší konzervativní diváky, kteří mají obyčejně rádi dojemné filmy s postiženými lidmi, jsou The Sessions nejspíš příliš sexuálně otevřené, pro fanoušky how-to-lose-virginity komedií je v nich příliš nahého Johna Hawkese a Helen Hunt ... ()
Téma filmu svadí buď na cestu k slzavému údolí a nebo k hranici trapných sexuálně oplzlých scén. Naštěstí jsem se spolehnul na Helen Hunt, že nabídnuté scénáře poctivé pročítá a když se jí něco nezdá umí říct krásné americké „no“ . Příběh je postaven na výborných hereckých výkonech obou představitelů, zejména Helen je tady dokonalá. Všechno podstatný tady totiž odehrajou oči. Vzájemný sbližovaný, myslím to duševní, nikoli sexuální je fakt mistrovská ukázka herectví. Děj filmu se mě na začátku zdál až absurdní, ale postupem času jsem hltal každou scénu. Se samozřejmostí, ale i s citem vyprávěný příběh ve kterém se nejvíc blýskaj společné terapie Cheryl s Markem. ()
NECH MĚ SE TĚ DOTKNOUT SVÝMI SLOVY. NEBOŤ MOJE RUCE, LEHKÉ A NADNÁŠEJÍCÍ SE JAKO CIHLY IGNORUJÍ MÁ PŘÁNÍ A TVRDOHLAVĚ ODMÍTAJÍ VYKONÁVAT MÉ NEJTIŠŠÍ TOUHY...... /// Další borec na krypl káře? Smysl pro humor by tady byl, ale jemu de spíš vo to píchání…. (tož, taky to potřebujou)! Cvičení vnímání těla (tak takhle se tomu dneska říká… to u nás…)… prostě film vo šukání. Ale žádná uchylárna! Jen citlivej příběh, jak multifunkční univerzální žena učí chlápka, co se musí myslí i podrbat, emociální a fyzický lásce. Tohle musí dohnat k slzám víc lidí než jen mě! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Neznám Marka O'Brieana ani jeho články: "O schůzkách se sexuální náhradnicí.". 2.) Bobr Helen Hunt(ten ksicht už fakt nic moc). 3.) 30 let jsem neviděl ptáka (svýho). 4.) Thx za titule ,,exitus“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ** AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Zřejmě musí záležet i na rozpoložení, v kterém se dívám na takové filmy jako je The sessions, protože zpočátku jsem byla v rozpacích a jak už tady někdo píše, tak jsem nevěděla, kam tím Ben míří. Ale i sexuální touha a její naplnění patří k životu a ne všem se tohoto příjemného odvětví lásky dostane. Příkladem je ochrnutý Mark a já si vážím Bena za to, že tohle citlivé téma předložil nepodbízivě a vyhnul se veškeré vulgárnosti, která s tím bývá spojovaná. Druhá polovina byla naladěna víc na strunu srdce ženy, ke kterým se hlásím, ale zase ne tolik, aby to bylo příliš patetické. Přiznávám, že Johna Hawkese vůbec neznám, ale zahrál to přesvědčivě a vždy s citem pro danou chvíli a stejně tak Helen, která je snad stále stejná a léta jí míjí. Ovšem největší radost mi udělal asi kněz v podání William H. Macyho. S tím šátkem kolem hlavy, hárem a pivkem, to nemělo chybu. Citlivé, jednorázové The sessions. Filmová výzva 2016 ()
Patřím k poměrně početné skupině životem omlácených mužů, kteří v sexu preferují polohu "na lenocha". Ochrnutý Mark po této poloze také zatoužil a mně nezbývalo než fandit jeho snažení. Bylo to zábavné tak, jak jen dané téma mohlo být, rozhovory s rozpolceným farářem byly vynikající, ale já si srandu s postiženými zkrátka neumím pořádně užít. ()
Film, kterého jsem se před zhlédnutím lehce obávala. Nebude nepříjemné a celkově rozpačité sledovat osud muže, který dokáže pohybovat jen hlavou a touží zbavit se panictví? Už prvních patnáct minut mé obavy rozptýlilo. Hlavní hrdina totiž není vylíčen tak, abyste ho kvůli jeho zdravotnímu stavu prvoplánově litovali; nesnaží se zapůsobit na vaše city a nechce vám patetickými monology připomínat, jak je svět složitý. Mnohem blíže než k francouzským Nedotknutelným má tak The Sessions třeba k nedávné Druhé šanci. Více než dojímavé drama o životě postiženého totiž připomíná velmi vyspělou sondu do jednoho sexuálního problému, která těžké okamžiky odlehčuje nevulgárním humorem. ()
Sezení je podle knihy Intimní život Cheryl T. Cohen Greene a Lorny Garan. Co si představíte pod sloganem o zpovědi sexuální terapeutky, která místo slovem léčí vlastním tělem? Asi jen málo z vás si představí "jeden z nejúchvatnějších filmů roku". Ale kombinace nevtíravé režie, příjemně krátké stopáže a dobrého castingu dělá ze Sezení příjemný film na tabuizované téma, které vám ale během sledování přijde naprosto přirozené a normální. Takže pokud už jste tak daleko, směle pokračujte s knihou, ve které je mnohem více, než jen ten jeden filmový příběh. Sex není nemoc, sex je radost. ()
NA PRAHU ČTYŘICÍTKY PANICEM. Session už bodovalo na Sundance festivalu, diváci si ho můžou spojovat především s další silnou postavou ztvárněnou Helen Hunt. Session ale ocejchovalo zejména to, že jde o ten film, ve kterém „ten chlapík dokáže hýbat jen hlavou a dýchají za něj železné plíce“ a jak tam ta „letos padesátiletá herečka nejednou odhodí svršky“. Ta citová náklonnost, kterou si hlavní hrdina (výborný John Hawkes) dětskou obrnou upoutaný na lůžko přiláká profesionální sexuální terapeutku, je až moc nahodilá, odbytá, všechno to přišlo jen tak mimochodem mávnutím kouzelného proutku. Naštěstí ale nejde o film, který by hrál vyloženě na jistotu, i když jako zástupce lapače filmových cen ho vidět někdo klidně může. Příběh založený na skutečných událostech je tu oživovaný drobnými konflikty a vlídným (i černým a sarkastickým) humorem, celek je sice příjemně odlehčený, ale bohužel lehce nevýrazný. Třeba síle Hlasu moře se vyrovnat zdaleka nemůže!! ()
Zvláštní, velmi zvláštní, určitě ne špatný. Od začátku filmu jsem vůbec nevěděla, co si vlastně myslet, nechápala jsem, na jaké místo diváka se film snaží útočit. Ani příliš nedojme, ani nepobaví. Nicméně filmy o ochrnutých lidech jsme viděli už tucty, byla jsem ráda, že tento film nabídl zase trochu jiný pohled, i když pohled, který asi nebude sedět všem, já si však myslím, že právě velká otevřenost tohoto filmu k sexu, je jeho největší plus. Znovu už bych si to ale nepustila. ()
Já si to myslel, že se tu kdejakej chytrák bude chtít vytáhnout s ňákým fakt vtipným fórem o "kriplech panicích" a že tu ti samí intelektuálové budou ohrnovat nos nad Helen Hunt, jejíž postavu by ve skutečnosti vyměnili i za sůl, až se padesátka jen maličko přiblíží. Jsem převapenej; asi jako tím, že je šest večer a venku se stmívá. Dávám od vás ruce pryč a psát, kam bych je položil, je myslím zbytečný. ()
Hawkese jsem vůbec nepoznala, ač několik filmů s ním už za sebou mám. Celý film jsem dokonce žila v domnění, že Marka hraje nějaký skutečně ochrnutý člověk, takže klobouk dolů. Film mě bavil celou svou délku, hlášky hlavního hrdiny mi prostě každou chvilku dokázaly přivodit úsměv na rtech, stejně tak i situace, které se kolem něho odehrávaly. Zafungovala i dramatická stránka, protože stejně jako jsem se dokázala celou dobu usmívat, dokázala jsem se nad filmem i dojmout. Holt nemusíte zvládat zrovna přemety k tomu, aby z vás byl skvělý proutník, když na to máte buňky. 80% ()
Dík Helenke za parádnu sešn ! Som šťastný, že mám obe ruky zdravé!! ()
Neřezal jsem se smíchy, nepřišly žádné úchylárny, občas jsem se nudil a jsem přesvědčen, že leckdo se bude nudit víc než já, ale přesto mě suychý humor, bezskrupulózní dialogy o sexu s knězem a eRkové (ale nijak oplzlé) sexuální scény bavily. Film podle skutečnosti o 40letém chlápkovi, na kriplkáře, co si chce poprvé vrznout. # [videno: monitor, 5.1] # příběh 7 | hudba - | humor 4 | akce 0 | napětí 0 | pustil bych si znovu 6 ()
(Febio Fest) Hned na začátku, když se Mark ploužil areálem školy na té své motorové posteli, mi přirozeně naskočilo "Jéžiš, slzavé údolí. Jsem postižený, litujte mne. Nešťastně se zamiluju a pak budu půl filmu umírat.". Kardinální (asi vliv nedávno skončivší konkláve) chyba. Mark je sympatický ironik, a i když pocit lítosti tam je (kdo by také nelitoval člověka schopného ovládat pouze hlavu a strávit mimo svou "železnou plíci" pouhých několik hodin), většinu filmu jsem i přesto strávil s úsměvem na rtech, který jednoduše (ani složitě) nešel potlačit. Překvapila mne Helen, jaká je to nestyda (ve zcela pozitivním slova smyslu), a potěšil William H. Macy jako farář... 90% ()
Slušný film ... dosť ma bavil. 3,5* ()
Nadmíru kuriózní film, který vzhledem ke své kontroverzní náplni dožene diváky k slzám, přičemž u některých to budou slzy ze soucitu s hlavní postavou, u jiných zase slzy ze záchvatu smíchu nad tím, jak na svůj věk pohledná žena souloží s kvadruplegikem. Těžko se mi takový emotivně vypjatý film blíže specifikuje, neboť sám dost dobře nevím, jak se k němu postavit. Nevím zda pointou filmu bylo zamyslet se nad situací ochrnutého, či nad přístupem erotické psychoterapeutky. Těžko říct. Nutno však podotknout, že Sessions zaujme spíše menší procento diváků, než většinu. Vedle filozofování nad životem však nabízí příjemné poetické dialogy a do jisté míry neobvyklý humor. Oscarová nominace mé oblíbenkyně Helen Hunt je si myslím zasloužená a originální styl vyprávění přijde rozhodně k chuti. 75% ()
Neznámá, ale pro mě překvapivě kvalitní romance, kde nechybí humor ani dramatické chvilky. Svěží a originální nápad o vztahu muže, který je od krku dolů ochrnutý a jeho sexuální terapeutky, která ho chce zbavit prokletí "čtyřicetiletého panice". John Hawkes výborný, Helen Hunt kompletně nahá a William H. Macy po dlouhé době vtipný. Zábavné i chytré zároveň. ()
Reklama