Režie:
David MackenzieScénář:
Kim Fupz AakesonKamera:
Giles NuttgensHudba:
Max RichterHrají:
Ewan McGregor, Eva Green, Connie Nielsen, Ewen Bremner, Stephen Dillane, Denis Lawson, Richard Mack, Alastair Mackenzie, Anamaria Marinca (více)Obsahy(1)
Zatímco Susan a Michael objevují nové a nepředvídatelně hluboké city, lidé na celém světě se začínají cítit divně, jako by něco ovlivňovalo jejich emoce. Je to proto, že jsou zamilovaní, nebo se svět citově rozpadá? Už jsme si zvykli na filmy o globálních katastrofách z americké produkce podle dějové dramaturgické šablony obvykle diktované právě původem těchto filmů. Toto je neamerický film, který k žánru přistupuje z jiného úhlu. Má dvě navzájem provázané dějové linie: první je milostný příběh mezi mladým šéfkuchařem a dívkou ze sousedství, která je epidemioložka; druhou je propuknutí záhadné nákazy v různých částech světa, která způsobuje, že postihnutí lidé ztrácí nejprve čich, poté chuť a nakonec i sluch. Film zároveň podává subtilní, avšak velmi důležité sociální poselství prostřednictvím vnitřního hlasu kombinovaného s dokumentárními záběry z různých částí světa, který naznačuje, že možným důvodem této globální katastrofy je to, že lidé zanedbali své životní prostředí a následně i sami sebe. (Film Europe)
(více)Recenze (731)
V mnoha ohledech působivá kombinace katastrofického thrilleru a citlivé romance, vyprávějící příběh záhadné epidemii, která člověka postupně připravuje o všechny důležité smysly. Pěkná hudba, pár zajímavých nápadů, (postup epidemie a toho co předchází než o daný smysl člověk přijde) uvěřitelné herecké duo, to vše chytne a udrží divákovu pozornost až do konce. Přesto mě celý film provázela myšlenka o určité jednotvárnosti a o tom, jak to mohlo být lepší. ()
Mám pár postřehů týkajících se tohoto snímku - předně už Ewana nezdobí bradavice na čele a pozitivně se mohu vyjádřit i k osvěžujícímu pohledu na lidskou apokalypsu, s krásnými momenty, jako večeře v restauraci bez čichu a chuti, jen pro ten pocit - být spolu a slyšet cinkot sklenic a šum nalévaného vína. Zvlášť povzbuzující je obraz schopnosti lidí obrodit se, povznést se nad všechny ztráty a zkoušet znovu žít se všemi požitky, i když je nemohou vnímat smysly, neboť ještě neztratili důstojnost, srdce, ani jeden druhého... Atmosféře přidává i fungující obsazení s živou kamerou a povznášející hudbou. ()
Filmů zabývajících se globálními katastrofami jsem doposud viděla jako šafránu, takže z tohoto úhlu pro mě Perfect Sense byl zcela nevšedním diváckým zážitkem. Což ovšem nemohu říci o zcela zpackaném závěru snímku. Právě za něj dávám body dolů. ()
Strašně negativní, depresivní a nepříjemný film, který provází velmi smutná a ponurá klavírní hudba. Chápu, že pro filosoficky laděné fanoušky to musí být bomba, ale já jsem trpěl v podstatě od začátku až do konce. Ani jsem za tu dobu moc nepochopil, co se nám tvůrci snaží říct. Jediné čeho jsem si tedy všímal, byla překrásná epidemioložka Eva Green a to je asi trochu málo. Přestože už mě některé filosofické filmy velmi zaujaly a dokážu se na takovou přemýšlivou vlnu naladit, tak na tento film jsem koukal občas jak vyoraná myš a vlastně jediné co jsem ´´chytil´´ je negativní nálada kvůli tomu, jak je tento svět zlý, nespravedlivý a lidé na sebe hrubí. Hodnocení bych nejradši nedával, protože nevím, o co bych ho opřel, ale to bych zase porušil svoji tradici, že každý film prostě hodnotím, ať chci či nechci. Dám tedy 2 hvězdičky, ale neříkám, že to je vyloženě špatný film, jen není pro každého...asi tak. ()
Zaujímavý paradox: Mackenzieho predchádzajúci film Spread, ktorý mal mizerné hodnotenia a komentáre sa mi veľmi páčil, lebo pod zdanlivo lascívnym povrchom plným nahoty a jednoduchosti mal v sebe posolstvo, myšlienku, silu. Ešte aj ten trtko Ashton sadol do danej role na 100%. Pri Perfect Sense je všetko naopak - zdanlivo veľká myšlienka, veľké scény, veľké posolstvo...Nepopieram vynikajúci námet, ale prevedenie ďaleko zaostávalo, až som sa niekedy musel smiať na scénach, ktoré mali vypáliť úplne inak. Pri podrobnejšej analýze by som tam našiel veľmi veľa chýb, logických medzier, ale nejde o to. Ide v prvom rade o celkový pocit a ten je rovnako vlažný ako vzťah Evy a Ewana, ktorý je podaný banálne a absolútne nefatalisticky. Tie všetky dokumentárne zábery sú len ďalším povrchným pozlátkom do nehomogénnej kvázi-apokalyptickej mozaiky. V mojich očiach plytký film a pokazený kvalitný námet... ()
Stáva sa pravidlom, že dobré nápady sa nerodia za veľkou mlákou, ale na starom kontinente. Perfect Sense širokej európskej koprodukcie rozpráva o romantickom vzťahu na pozadí svetovej epidémie. Je postavený na originálnych filmárskych postupoch a výborných hereckých výkonoch. Navzdory udalostiam možno pôsobí ospalo ( je to dané zvolenou filmovou rečou ), ale určite ponúkne dostatok úvah k zamysleniu a poteší aj komerčného diváka. ()
Ty rádoby filozoficko-umělecké plky mi byly podezřelé už od začátku. Do toho ta nervní, rádoby dokumentární kamera, jednou připevněná na kufru před Ewanem vystupujícím z lodi. Modré filtry. A pak nápad, který už byl ve scifi literatuře sice ne často, ale párkrát použit. Milostný příběh mi přišel poněkud na palici a nucený. Hodně to připomíná korejské filmy, tam taky citově diváka vydírají skrzevá hudbu a postavy pronášejí kosmická moudra. ()
Zjištění, že jsou lidé dneška emočně vyprahlí, čili nevidí, neslyší (snad nejhorší postižení), necítí, nevnímají, je známá věc, a pokud by mi bylo připomenuto méně ukňouraným způsobem, jsem v klidu. Ale myšlenka postupné ztráty smyslů s průvodními symptomy spojenými s dalším vandalismem a násilím (jakoby ho bylo málo i tak), které tupce pomalu probudí z letargie, ale mezitím se neděje nic, kromě ničení žaludku a vnitřností překořeněním a přesolením, až na nevím proč odsuzující šukání, mi nepřišla nijak zajímavá, spíš marná než podnětná. Je předpoklad, že dinosaury postihla náhlá zkáza, viz jejich obsah žaludku a jiné důkazy, bylo to jak praštit palicí. Což o lidech nejen neplatí, jelikož nejsou dinosauři, ale bohužel pozvolna přišli o nejzákladnější smysl a tím je zdravý rozum. Život půjde dál a jistě i bez nich. ()
Dost depresi navozující vize naší budoucnosti, která se bohužel v podobném kabátu nemusí nestát. Aspoň že budu moct sníst mejdlo. ()
Ewan McGregor a Ewa Green v netradiční sci-fi romanci, která má svoje velké kouzlo. I když působil snímek místy opravdu zvláštně, pohladil na duši. Po nedávném zhlédnutí Správců osudu osobní zjištění, že žánr romantické sci-fi má hodně co nabídnout a představuje velkou příležitost pro scénaristy a režiséry, jak i sebepřesycenějšího diváka strhnout. ()
Naprosto svazující, naprosto geniální. Občas jsem si přišel jako výstavní cynik, když jsem se nepokrytě usmíval, zatímco přede mnou lidi trpěli a četli ty absurdně humorné zkazky jako "Deaf? Stay at home". Ale ono to prostě jinak nešlo! A člověk si pak takhle prapodivnými, ale i citlivějšími způsoby ledacos přínosného uvědomí - třeba unikátní roli čichu nebo tu skutečnou podobu šestého smyslu. Nejsugestivnější ztvárnění apokalypsy s tunou mimořádně silných scén (hlavně ta v autě s otevřenými okénky udeří), takový je zkrátka Perfect Sense ... ()
Poslední okamžiky jsou ty nejsilnější. Dokonalý smysl je jeden z nejsilnějších snímků co jsem viděl. Kolik radosti je v jízdě na kole, kolik štěstí je v tom, když se otírá tvář o srst. Ps: všimněte si těch krásných detailů světa bez smyslů. Popsané dlaždičky v kuchyni, světlo při objednávce, aneb člověk se přizpůsí všemu. Celý film je vlastně o víře v člověka a to je na něm to krásné. ()
Hned jsem si tenhle film asocioval s Another Earth. Perfekt. Režisér David Mackenzie po propadáku Samec, překvapil. :) ✔ ()
Emocionální autodráha, především ve druhé polovině. Dvě nosná témata, sbližování Ewana McGregora s Evou Green a postupné mizení lidských smyslů se proplétají ve znepokojivé vizi apokalypsy, která má větší sílu než cokoli by na nás byl schopen uvrhnout Emmerich. Jako problém se ukazuje příliš pozvolné tempo (především v první polovině) a občasná roztříštěnost (tamtéž). Úderný závěr působí jako facka a zároveň pohlazení. , Nyní je tma, ale jeden cítí dech toho druhého. A ví všechno, co potřebují vědět, protože tak jde život dál. A jestli zůstal někdo, kdo by je mohl vidět, tak vypadají jako normální milenci. ()
Příběh o nákaza mě nevytrhl ze židle a byl slušný. Poznávaní dvojice bylo zajímavé a tím to i skončilo. ()
Hodně velké překvapení. Na film jsem “šel“ s tím, že půjde o nějakou romantiku, nic jsem o něm totiž předem nevěděl a cover tomu i trochu napovídal. To, že jsem byl pak překvapený nemusím nijak rozmazávat :-)...PERFECT SENSE je sice dalším filmem o světové nákaze, zákeřné nemoci, které musí čelit celé lidstvo, z určitého pohledu je ale originální. Nedávno viděná NÁKAZA je spíš klasikou o hledání protilátky na zabijácký vir, zaobírá se zejména prací lékařů atd. PERFECT SENSE jde v jiném duchu, snaží se ukázat na důsledky lidského života na Zemi a jeho reálně možnou ohroženost. Hlavní myšlenka je tu podobná jako např. v STALO SE nebo v POTOMCI LIDÍ. Lidé jsou vystaveni neznámé nemoci, která má v jádru za úkol jejich vyhlazení. Scénář nemoci je stejně jednoduchý, jako účinný. Lidé postupně přicházejí o své smysly, až se z nich stanou "živé mrtvoly"....film ale takový konec neukazuje, což mě malinko mrzelo, čekal jsem dotažení opravdu až do konce. SPOILER!!!! David Mackenzie ale zvolil možnost záchrany lidstva a konec nechává v režii utrpení hlavního páru Michaela (Ewan McGregor) a Susan (Eva Green), jejichž svět zůstává v tichu a temnotě a jejich láska je naplněna pouze vědomím přítomnosti druhého a dotyky jejich těl. Poslední nit s okolním světem tedy ve filmu nemizí, ale celkový průběh nedává moc nadějí k něčemu jinému. Co jsem ocenil je množství detailů, které nejsou opomíjeny a které vás trknou později, než je uvidíte. Jeden takový mě trknul hned na začátku: Michael sleze z kola, zapálí si cigaretu atd....najednou si všimnete, že má vykasanou jednu nohavici od kalhot...někdo si řekne "proč?" (když si teda vůbec všimne). Kdo jel někdy v kalhotách na kole, bude hned vědět...nohavice na straně řetězu se vyhrnuje, aby se nešpinila od řetězu, nekousla pod řetěz atd. (když tedy nemáte kryt řetězu jak na dětském kole :-)). Je to maličkost, ale filmu to dodá naprosto jinou atmosféru, všechno je najednou pěkně reálné. K tomu přirozené výkony obou hlavních herců, několik scén, kde se oba, ale zejména Eva Green nebojí ukázat své tělo a tak i postelové aj. scény mají tu pravou podobu (žádné schované prsa pod peřinou aj. nešvary tvrďáckých, ale puritánských kousků). Byl jsem odhodlaný dát pět hvězd, ale za ten konec, který mě připravil o očekávané konečné drama dávám čtyři hvězdy, možná časem změním názor... ()
Tam pořád někdo někoho nebo něco cítí. Do toho je nějaká ta katastrofa, kdy prozměnu nikdo necítí nic, aby nakonec cítili všichni všechny a všechno. Takhle procítěnej film už jsem dlouho neviděl. 30% ()
Nemôžem uveriť že režisér, ktorý natočil jeden z najhlúpejších a najmenej zvládnutých filmov - Samec, sa môže popýšiť týmto opusom, ktorý v skĺbil v sebe súčasný strach z konca sveta, z nekonečným citom lásky v tak perfektnej súhre, akú som od tohto filmu vôbec neočakával. Film má až snový nádych, ktorý rozvíja vzťah hrdinov postupne, rovnako ako znázorňuje ďalšie etapy celosvetovej epidémie, ktorá oberá ľudí o zmysli. Najprv sa ľudia rozplačú a po pár minutách prídu o čuch. Snažia sa fungovať ďalej, keď sa zrazu objavia návaly paniky, spevádzané žravosťou a ľudia prídu o chuť. Nikto nepotrebuje reštaurácie, ale reštaurácie stále fungujú. Potom prídu návaly zlosti a agresia. Mnoho ľudí zomrie a medzi najbližšími sú povedané slová aké by nikdy nemali vyjsť z úst. Potom všetci - vrátanie filmu samotného ohluchnú. A nakoniec ich zaplaví nevyslovné šťastia a všetci do jedného oslepnú. Film s nimi. Tento film je krásne vystavaný, je melancholický, humorný a romantický. Obsahuje veľa silných momentov - ktoré sú umocnené obrazmi a fotkami z celého sveta. Po hereckej a naratívnej stránke nemohol dopadnúť lepšie. Tým čo bolo pre minuloročný festival Never len me go, je pre tentoročný Perfect Sense. Jedno z najpríjemnejších prekvapení a jeden z najsilnejších zážitkov. ()
To jako že hmat je nejvíc?! ()
Opět jsem měla přehnaný očekávání. Ze začátku to celkem šlo, hudba super. Ale čím víc se to blížilo konci, tím víc mě to nebavilo a tím víc to bylo hrozně depresivní a zas mě to dostávalo do depky a takový filmy opravdu nemám moc ráda ... Takže bohužel nemůžu dát ani těch 60%, na kterých to skoro celou dobu bylo. ()
Reklama