Režie:
Lee TamahoriScénář:
Michael ThomasKamera:
Sam McCurdyHudba:
Christian HensonHrají:
Dominic Cooper, Ludivine Sagnier, Philip Quast, Mimoun Oaïssa, Dar Salim, Mem Ferda, Amrita Acharia, Amber Rose Revah, Jamie Harding, Mark Mifsud (více)Obsahy(2)
Píše se rok 1987. Bagdád se stal rájem nechvalně proslulých boháčů. Místem, kde se dá koupit cokoliv, pokud na to máte. Je to město plné intrik a korupce – rejdiště iráckého Černého prince Udaje Husajna. Se svou zvrácenou zálibou v hýření a oplzlostech si bere vše, po čem zatouží. Vaše Ferrari, vaši ženu, vaši dceru, vaši krev – nikdo si Udajovi nedovolí říct ne. Jednoho dne je armádní poručík Latif Yahia (Dominic Cooper) povolán z frontové linie do Saddámova paláce, kde je postaven před přetěžkou volbu. Buď se stane Udajovým dvojníkem, nebo odsoudí celou svou rodinu k smrti. Jeho život je v sázce, osud zpečetěn. Latif začíná hrát roli Udaje Husajna, jednoho z nejmocnějších a zároveň nejnenáviděnějších mužů v celém Iráku. Učí se chodit, mluvit a vypadat jako on. Stává se nedílnou součástí Udajova extravagantního světa plného rychlých aut, neomezeného množství peněz a lehkých žen. Latif se však se svým osudem nehodlá smířit a za každou cenu se snaží uniknout. Otázka komu důvěřovat se pro něj stává otázkou života a smrti. Nečekaného spojence nakonec nalezne v Udajově konkubíně Sarrab (Ludivine Sagnier)... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (275)
Když rodilý Novozélanďan pro belgicko-nizozemskou produkci natočí film o iráckém nezvedeném Saddámově synkovi, o čem to vypovídá? Osobně bych neriskoval natočit třeba film o bratislavském korzu v 80. letech. Nežil jsem tam, vím o tom prdlajs, a podle toho by to vypadalo. Mohl bych natočit film o podhoubí brněnské hudební scény 80. let, kde jsem pár muzikantů znal (RIP Honza Millonig) a protože jsem v tom městě žil, dokázal bych se soustředit na to skutečně podstatné. Podobně Lee Tamahori natočil dávno tomu úžasnou psychologickou sondu do života současných "zcivilizovaných" Maorů Kdysi byli bojovníky. A na filmu je znát, že věděl, o čem točí, co chce říct, a co je skutečně podstatné. V Hollywoodu pak natočil nějaké akční filmy včetně jednoho Jamese Bonda, dokud to ještě byl James Bond, a ne Daniel Craig. Mno, a nyní - zdá se, že na politickou objednávku - pak film o šíleném maniakovi, synovi Saddáma Husajna Udamovi. Samotný film má určitě filmařské kvality - velmi přesvědčivá výprava, vhodně zvolená hudba (mimochodem si povšimněte, jak je písnička Relax použita podobně jako v Bony a klid), kamera a hlavně výkon Dominica Coopera v hlavní dvojroli. To vše je vynikající. Scénář už pak pokulhává, nu a ideologicky je naprosto jasné, kam to směřuje. Udaj nejspíše skutečně byl magor, skutečně měl na svědomí hodně školaček, které zprznil a nechal zabít a jejich těla odhodit někde u silnice. Jenže podobný film o tom, jak si najal dvojníka, a jak to s ním a mezi nimi bylo, potřebuje stát i na pevných charakterech postav, dobře zpracovaných a podaných důvěryhodně divákovi. My vlastně nevíme, proč je Udaj takový. Bil ho otecc nebo dokonce zneužíval? Zmáčkli mu hlavičku při porodu? A to mu vážně tolerovali už od dětství všechny výstřelky? A voják Latif - neohoržený hrdina - o něm vlastně nevíme nic, ani jakého je smýšlení. A ta luxusní prostituka, co ji hraje stále stejně mizerně Ludivine Sagnier (která v určitých chvílích řipomíná Kateřinu Brožovou ve Vendetě)? Co o ní víme? Ničevo. Přestože tedy film nepostrádá dramatické a vypjaté momenty, díky nemožnosti většího vcítění se jsou nám osudy postav tak nějak celkově jedno a snímek stále častěji nudí. Chybí jednotící ústřední linka a jednotlivé epizody jen stále znovu a znovu dokreslují již několikrát řečené. Je to škoda, stačilo málo, a stačilo méně politické korektnosti, a vznikl by nejen zajímavý film, ale i dobře dotvořený, http://www.dvdextra.cz/dvd-kratke-recenze/dabluv-dvojnik.html ()
Jednoznačně letos první film, který bych viděl jako adepta na sošku. Díky výkonu Dominica Coopera, který hlavní dvojroli ztvárnil naprosto bravurně, tak i celkově svojí originalitou je tento snímek opravdovou lahůdkou. Původně jsem se bál, že půjde jen o politikaření, ovšem opak je pravdou. Životní příběh dvojníka syna Saddáma Husajna, je plný akce, napětí, chvílemi i dost suchého brutálního humoru. Rozhodně neunudí obsahem, ani svojí délkou. Tleskám ()
Analýza zdegenerované zmutované rodinky, respektive jejího geneticky upraveného zmrda, měla nulovou vypovídací hodnotu pro neznalého diváka a ještě na bájné vizi představ o pohádkách Šeherezády poskládaný chaotický scénář opisující od bratří Grimmů. Navíc režisérova forma sice místy šokovala, ale celkově nudila. Chápu, že není snadné vycházet z nuly a prakticky z ničeho. Až podobný hodně zajímavý námět natočí Íráčané nebo příbuzná sestava pro nás vzdálené kultury, určitě budu nadšená a natěšená. Bohužel vidím to tak za příštích 100 let, tolik tabuizované téma zůstane zřejmě ještě dlouho tabu. Po hvězdě dávám přitažlivému Cooprovi, zahrál dvojbratry excelentně, degena Udaje i sexy Latifa. ()
Zajímavá historka, ale nejde zapomenout, že ji vypráví jedna strana. Nezpochybňuji, že Udaj byl kreatura, ale jeho nedobrovolný dvojník se vykreslil v až příliš zářivých barvách a film jeho gloriolu ještě podtrhl. Mnohé tam nesedí, hodně je nevysvětleno. Jde o velmi subjektivní pohled na události - a to to hodnotím ještě mírně. ()
Hodně drsný příběh dvojníka Saddámova syna Udaje, který nechal částečně pohlédnout do rodinného soukromí bývalého iráckého diktátora. Nevím co vyzzdvihnout dřív, protože film působil komplexně a vyváženě, takže nejsilnější bude asi námět a netradiční prostředí husajnovského Iráku krátce před válkou v Kuvajtu. Bagdád musel být peklem na zemi v době, ve které Udaj Husajn řádil. 90% ()
Mám rád filmy z prostředí arabských zemí, jelikož se toho z jejich dějin zrovna k nám moc nedostalo a myslím si, že zrovna Sadámova válka nebo i válka v Afghánistánu je plná zajímavých příběhů a možností pro film je zde strašná hromada. Přesto je filmů ale málo a když už, tak je to nějakej šíleně epickej film o amerických vojácích, ve kterém bych zrovna nějakou pravdu nehledal. Lee Tamahori si právě proto vybral příběh, i když z války, který se zaobírá naprosto něčím odlišným. Latifův život je zajímavý což o to, ale nevím jestli je opravdu tak zajímavý, aby mě dokázal pobavit jako celovečerní film. Příběh Iráckého "prince" a jeho dvojníka je krásným námětem pro zajímavý dokument, ale tomuhle zpracování prostě něco chybí a nepůsobilo to na mě jako plnohodnotný film. ()
Trochu mi to pripominalo film Bronson, kde tiez sledujeme osudy brilantne zahraneho magora. Lenze podobne ako v Bronsonovi aj tu chýba poriadna zapletka a film je len sledom viacero prihod bez poriadnej gradacie, takze po chvili to zacne byt monotonne a nudne. Ale Dominic Cooper predviedol fakt skvely vykon a kvôli nemu to asi za jedno pozretie stoji. 5/10. ()
Skvelý výkon Coopera, drsné a tvrdé scény. ()
Nejspíš kvůli přístupnosti to bylo natočeno jako takové mejdlíčko a nepřitlačilo se pořádně na pilu. A závěr byl takový rozporuplný, kdy hlavní postava nevěděla, co vlastně chce a to mi kazilo dojem... 70% ()
CITÁT - A navíc je šance, že nějakej šílenej šiítskej hajz vystřelí.......... Aneb jak si Udaj Sadam Husajn sehnal dvojníka. CITÁT - Kundy miluju víc než Boha........... Film o tom, jak je lidstvo lehce manipulovatelné a jak chce být od někoho týráno. Protože tak to v podobných filmech prostě je. Samozřejmě, že je to ten nejtvrdší a nejhorší pohled na místní život. Vůdci jsou malováni jako šílenci, vrazi, sexuální maniaci a úchylové. (Naše politika na tom není o moc líp) Lituju jejich poddaný, že si tohle vůbec vybrali. Vlastně ten film mě nutí je litovat a jen Bůh ví, jak to doopravdy bylo. Tyhle agitační filmy mě celkem neberou, protože si je nikdy nebudu moc porovnat se skutečností. A mám za to, že lidstvo by potřebovalo nějakou tvrdou ruku, jinak se z nás stanou zvířata. A nebo už se tak stalo ? Mě ten snímek navíc ani nebavil a český dabing je příšernej. ()
Že byl Uday Hussein zvrácenej magor je poměrně známá věc a Dominic Cooper se ho teda zhostil naprosto bravurně. The Devil's Double je film skvěle vypadající, velmi dobře zrežírovaný i zahraný, ale taky dost stylizovaný, přehnaný a paradoxně co do násilí ještě naopak docela umírněný. Řekl bych, že v reálu byl Uday více sadistický magor a méně líbivě odporná komická postavička. Jeho znázornění v minisérii House of Saddam od HBO mi přišlo o cosi uvěřitelnější. Ale jinak je to řádně napínavá a divoká jízda. ()
Každý diktátor, či už v ľavicovom alebo pravicovom systéme má možnosť urobiť zo svojej krajiny krásne miesto na život. Všetci ho musia poslúchať, často pod hrozbou smrti, má možnosti vyjednávať, vytvoriť štruktúry, ktoré by dokázali fungovať tak nezávisle, ako by chcel. Problémom je, že sloboda jednotlivca v hierarchickom centralistickom autoritatívnom režime nie je prakticky možná, nielen že sa moc zneužíva ľuďmi, ktorí nie sú dokonalí a nechajú sa strhnúť a udtrhnúť od reality. Invázia do Iraku nemala byť, vraždeniu a sektárskemu násiliu sa mohlo predísť, no nezabúdajme, kto vytvoril mnohé diktatúry, kto ich udržoval pri živote. Nebudem polemizovať nad synmi Husajna a ani nad nim samým, zrejme urobili aj dobré veci, ale aj zlé. Udaj je tu vykreslený ako absolútne zlý, ťažko sa to hodnotí, najmä ak to zachytáva len časť jeho života a aj to mierne poupravenú, ale mohol taký byť, akurát aj to sa dalo nejak riešiť. Príbeh mi veľmi rýchlo ubehol, nepostrehol som v ňom až toľko významných momentov, no hlavná rola bola podľa mňa skvelá. Bláznivé, s jednoduchými a rozpoznateľnými prvkami filmov hlavného prúdu, no z môjho pohľadu filmársky priemer. ()
Na rovinu sa priznám, že detailne nepoznám históriu Iraku, dopodrobna ich boj s Kuvajtom, tobôž nie životopis Saddáma Husajna, napriek tomu mi film sprostredkoval vynikajúci zážitok. Popis jeho deja znie možno až príliš „politicky“, ale opak je pravdou a politický podtón je cítiť naozaj iba v náznakoch (neskĺzol do nudy ako napríklad minuloročný Fair Game (2,5*), kde bez znalosti celého „backgroundu“ divák len tápal v deji). Devils Double viac zabŕda do thrillerových vôd, pri ktorých ťaží hlavne z napätého vzťahu medzi Saddámom a jeho dvojníkom. Nechýba správna dávka brutality, erotiky a film si určite servítku pred ústa nedáva. Občas sa vyskytne veľmi prehľadná a realistická akcia, ktorá osvieži dej a „nakopne“ pár hluchších miest (nečakajte však žiaden akčný snímok, popis žánru tu na CSFD je dosť zavádzajúci). Dopĺňa to vynikajúce herectvo Dominica Coopera v dvojroli, ktorý dotiahol mimiku do takej podoby, že aj napriek tomu, že obidve postavy hrá ten istý herec nie je problém rozlíšiť, či je v zábere postava Udaya alebo Latifa. V dobe nekonečného počtu remakov sa cení aj celkový nápad a originalita pustiť sa do takto kontroverznej témy ako je zobrazenie života Udaya Saddáma Husajna. Kvalitný scenár dodáva punc reálnosti, neponúka žiadne „papierové“ repliky, ani nelogické prešľapy. Samotný záver s doslovom je pomerne rýchly, čo je na škodu, ale celé to krásne uzavrie a takýto nával emócie som v ňom vôbec nečakal. Technická stránka na úrovni s výbornou kamerou, zlato-žltými filtrami. Trochu mi chýbala výraznejšia hudba, resp. niektoré skladby sa mi do určitých záberoch vôbec nehodili. Miestami film síce zaváňa „filmografiou“ a je cítiť, že si tvorcovia určité veci prikrášlili alebo domysleli (na druhej strane ani nemali odkiaľ vedieť takéto detaily zo života Saddáma), občas sa vyskytne aj hluchšie miesto, inak však pre tento rok značne originálny a zaujímavý film. Až sa divým, že režisérom je Lee Tamahori, ktorý má na svedomí prúser XXX 2, prípadne ničím nevynikajúce štandardy (čítaj priemery) ako Die Another Day alebo Next. CELKOVO: 4* (cítim však, že po ďalšej projekcii/projekciách pôjdem aj vyššie) ()
Čekala jsem nějakou přehnanou, vykonstruovanou story, ale opak byl pravdou. Výborný film na téma neomezené moci, života jejích představitelů i obětí. Dominic Cooper hrál obě role bravurně. ()
syrové... pravdivé? asi ano, mrazivé. ()
Příjemně nekomerční a neotřelé. Konečně nějaký film, který sleduje příběhy z Iráku z té "druhé" strany. Otázka je, kolik je toho přidáno navíc a kde je dno s pravdou. ()
Škoda poklesu tempa cca. 30 minut před koncem, kdyby k němu nedošlo, byl by zážitek podstatně kvalitnější a dojmy silnější a já bych neměl problém přihodit tu čtvrtou hvězdu. To ovšem nic nemění na faktu, že Dominic Cooper předvádí neuvěřitelný výkon a celý film rozhodně stojí za vidění. 70% ()
Lee Tamahori patří mezi režiséry, u kterých si člověk nikdy nemůže být jistý finálním výsledkem. Něco se mu podaří, něco fakticky ne. Ďáblův dvojník patří spíše do první kategorie. Samotný příběh točící se kolem synáčka Saddáma Husajna dokáže zaháčkovat každého diváka, neboť jeho život není tolik všeobecně známý. A ta zápletka s jeho dvojníkem už vůbec ne! Dominic Cooper tu dvojroli zvládl s notnou dávkou grácie, jeho sebejisté počínání na obrazovce jsem si užíval plnými doušky (nečekal jsem to!). Jako divák vás film utvrdí v jedné věci...Být nablízku takovému typu člověka je za trest! V jednu chvíli jste jeho nejdůvěrnější přítel, aby vás pak najednou zničehonic odpravil. Hrůza. Líbilo se mi ztvárnění Iráku, ta dobová atmosféra měla čím zaujmout. Škoda jen, že ten příběh byl dost zkratkovitý s různými časovými skoky, to mi zabraňuje filmu dát čtyři hvězdičky. Takže tučné tři. 7/10 ()
Snímek, na který jsem se hodně těšil. Teď vím, že těšení bylo naprosto pochopitelné, protože příběh, který jsem sledoval, byl neskutečně silný, navíc doplněný geniálním výkonem Dominica Coopera v hlavní roli. Saddám Husajn měl syny, které střežil jako oko v hlavě. Tomu nejstaršímu zajistil i dvojníka, bodyguarda, který měl případně schytat kulku, kdyby na Udaje měl být spáchán atentát. Dvojník byl posílán na místa, kde by to bylo pro Udaje moc nebezpečné. Nebylo by na tom až nic tak divného, kdyby se vše neodehrávalo v totalitním Iráku, kde byla Husajnova rodina diktátorskou a její moc byla skutečně neomezené, a kdyby Udaj nebyl šílenec, který to neměl v hlavě v pořádku. Domonic Cooper dostal možnost zahrát si jak maniakálního šílence, tak i jeho naprostý opak. Dvojník je člověk z lidu, který neměl jinou možnost a musel se dvojníkem stát. Nakonec ale svoji příležitost přece jen využil. Film je nejsilnější v momentech, kdy je Udaj puštěný ze řetězu a skutečně si dělá, co chce. Scéna na svatbě, se školačkami nebo chvíli, kdy prostě zabije člověka, který se mu nelíbí, tohle jenom ukazuje zrůdnosti, které režim dovoloval. Lee Tamahori ("Next", "Dnes neumírej") je ve svém filmu naturalistický, což osobně uznávám a v tomhle případě se to i hodí. Z filmu jsem byl skutečně nadšený, protože se nebál zobrazit režim v jeho nelidské podobě, ale s tím, že trpí obyčejní lidé, ale to nejen pod diktátorem, ale i válkou, která je vyvolána jinými národy. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2012/09/jeden-den-jak-porodit-oliver-twist-wall.html ()
3,5* proste prilis delane na efekt. ()
Reklama