Režie:
Sean BranneyKamera:
David RobertsonHudba:
Troy Sterling NiesHrají:
Stephen Blackehart, Barry Lynch, Joe Sofranko, Matt Lagan, Autumn Wendel, Sean Branney, Andrew Leman, Zack Gold, Don Yanan, Casey Kramer, John JabaleyObsahy(1)
Lidé z H.P. Lovecraft Historical Society, kteří natočili skvělý Call of Cthulhu, jsou po pěti letech zpět s ještě ambicioznějším projektem, ale stále stejným cílem - točit ve vlastní produkci filmy, odrážející ducha Lovecraftových knih. (Studna.net)
Recenze (44)
Homage nielen dielu H.P. Lovecrafta, ale aj mysterióznym hororom a sci- fi flákom prvej polovice 20. storočia. A rozhodne sa dalo ísť aj ďalej. Ešte trochu popracovať s vizuálom ( rozumej viac ho znedokonaliť dnešnej dobe, hlavne v podobe trikov - to CGI do takej poetiky nesadne ) a bolo by to za krásnych 5. Tak sú to len slabé 4, alebo ak chcete silné 3 stars, čo je v koncepte s amatérskou tvorbou rozhodne víťazstvo. ()
Černobílý film plný keců, bez akce a bez napětí. Jakási groteska o létajících mimozemských krevetách, které však uvidíme až na konci filmu. Strašná blbost! ()
Toto je veľká škoda. Myslel som si, že je to nejaká amatérska fušerina, ale napokon som bol prvú polovicu príjemne prekvapený. Jasné, vidno, že tvorcovia nemali k dispozícii 100 miliónov (alebo aspoň 10), ale podarilo sa im to zamaskovať a celé je to fakt super. Tajomné, príjemne nepríjemné, plné otázok a žiadnych odpovedí a výprava (osamotené gazdovstvá uprostred hôr) je tiež pekne zvládnutá. Bohužiaľ, v polovici sa film dostane v podstate na koniec Lovecraftovej poviedky (!) a ja som sa zaskočene pýtal „no dobre, a o čom to bude teraz?“. No a „teraz“ to bolo dosť slabé a začalo sa to postupne rozpadávať. Navyše režisér začal vo finále siahať po príšerách a zobrazovať ich, čo je zle, lebo Lovecraftove príšery je fajn predstavovať si, ale ešte sa nenašiel nikto, kto by ich natočil tak, aby ma tým zaujal. Čo ma ale šokovalo je to, že vo filmovej adaptácii chýbajú desivé listy, ktoré si dvaja muži posielali a ktoré boli tým najstrašidelnejším nielen z danej poviedky, ale možno jednou z najstrašidelnejších vecí, akú HPL vôbec kedy v celej svojej kariére napísal (a to už je vážne čo povedať). To je ako keby vo filme Terminátor chýbal Terminátor. ()
Po středometrážním "Call of Cthulhu" stylizovaném do němého filmu si H.P. Lovecraft Historical Society troufli na celovečerní projekt a ukázali, že když se chce, je možné i za pár šupů a s ochotníky natočit skvělý film. Snímek nese věrné zpracování předlohy a především adekvátně zvolená a důsledně naplňovaná stylizace do padesátkových béčkových sci-fi. Nekoná se zde žádné polopatické odkazování na formu vzorů či jalové karikování; toto je film přesně zapadající do 50. let (s tím, že stejně jako stará béčka může místy působit zdlouhavě). Všichni zúčastnění berou projekt vážně a striktní dramaturgie dělá z filmu kompaktní a vycizelovaný celek. Díky tomu také adekvátně vyzní pozvolný rozpad racionality a pád do ryzího šílenství, což je dramatický oblouk příběhu. ()
Ta stylistika černobílých sci-fi béček tomu rozhodně pomohla; nejen kvůli ději zasazeným do konce dvacátých let minulého století, ale i kvůli tomu, že literatura "Otce hororu" tomu i trochu nabádá. Lovecraftovu stejnojmennou povídku sice nepočítám mezi jeho vrcholná díla (tam řadím hlavně Barvu z kosmu, V horách šílenství a Stín nad Innsmouthem), hrůzu však dokázala vyvolat skrz ne jednoznačnému závěru a absenci v detailech. To tady chybí. Samozřejmě, tvůrci si na sebe tak trochu upletli bič a povídku (kterou z půlky tvoří psaní a čtení dopisů) se snažili rozvinout do celovečerní délky. Takže tam, kde původní dílo končí, tak snímek další půlhodinu pokračuje. A nejsem si zrovna úplně jist, jestli to byla - i vzhledem k nizoučkému rozpočtu - ta nejlepší varianta. Každopádně tvůrcům smekám hučku za nemalou odvahu. ()
Fandové H. P. Lovecrafta si tentokrát troufli na celovečerní stopáž a po "magnificent" The Call of Cthulhu přináší další adaptaci díla "Mistra hororu." Výborný scénář, obsahující spoustu rozhovorů a dialogů přinášející množství důležitých informací, vyžaduje od diváka stálou pozornost, a za to se mu odmění vizuálně působivým zpracováním i brilantními výkony herců, které nikdo nezná:) Zhruba hodinu se snímek pohybuje pouze v "informativní" rovině, ale zato poté následuje prudký sled událostí a příchod "The Old Ones." Pravda, trikově na tom tvorové z jiného univerza nejsou nejlépe, ale když si vezmete, o jak celkově vydařenou adaptaci a ještě ke všemu od fandů, se jedná, těch několik scén s nimi se dá vydržet:) Good job, boys:) ()
Prijemna stylovka, tvariaca sa ako 50's becko (aj ked vyuziva o dost inu filmovu rec). Je to bohuzial trosku pridlhe a priserky takisto nemuseli byt prisene cgi. Pokojne ich mohli spravit old school ako od Harryhausena. Ale inak mi to spravilo radost. Pri takejto stylizacii som schopny odpustiit vela veci. 8/10 ()
Černobílá Lovecraftovi sluší! A výborná klasická hudba, která tu připomněla Wagnera, tam zase staré tajuplné filmy. První část je spíše komorní, jako by herci vystupovali na jevišti, pak nastane zlom a s příchodem na farmu stoupá napětí až k epickému finále. Vše se samozřejmě točí okolo Lovecraftových oblíbenců - Prastarých, Příchozích z hvězd, Cthulhu... , kteří mají přežívat v neprobádaných horách, v lůně divoké přírody. Film se drží základní linie povídky, dále ji však rozvíjí a obohacuje (především sabbat je fajnový). Původní povídka nepatří mezi mé nejoblíbenější, přesto jsem ji znovu - pro srovnání - přečetl. Polovina je sestavena z dopisů, v té druhé pak sledujeme cestu hlavního hrdiny na farmu, která není tak dramatická jako ve filmu. Lovecraft se snaží nahnat hrůzu výběrem slov spojených s děsem, popisy ponurých míst (zejména v kosmu) a citací ze svého Necronomiconu. Největší část pak zabírají myšlenkové pochody hlavního hrdiny, což se do filmu dává špatně (stačí připomenout neúspěch většiny filmů podle S.Kinga). Snad i proto jsem byl mile překvapen, jak se tvůrci s literární předlohou poprali. ()
Ak si odmyslím mierne spackaný záver (scénu s lietadlom), ktorý u veľkého slepého Azathota nemal nikdy vzniknúť, jedná sa o jednoznačne zaslúžené štyri hviezdy. Vidno, že tvorcovia projekt tak ako v prípade Call of Cthulhu (2005) poňali tým správnym smerom a cítim, že z ich z rúk časom vyjde ešte niečo pamätihodného (minimálne pre nie príliš širokú fanúšikovskú základňu majstra Howarda). Napätie a atmfosféra ala Lovecraftovský "strach z neznámeho" je budovaná väčšinu času na absolútnu jedničku. Snímok bez sebaväčších zádrhelov pracuje na báze tajomna a noir atmosféry, ktorá vám celý čas preniká až do morku kostí. Aká otrepná fráza, všakže? V tomto prípade ale dokonale vyjadrujúca moje súčasne pocity. Ďalej treba taktiež bezpodmienečne pochváliť herecké obsadenie, ktoré by si do jedného zaslúžilo viac než len "obyčajné" role v nízkorozpočtovom (i keď nadmieru kvalitnom), nadšeneckom projekte. A aby tej chvály nebolo málo - soundtrack, ktorý si ma okolo prstu obmotal už pri zhliadnutí prvých dvoch trailerov, fantasticky vystihuje úzkostlivého ducha snímku. Celkovo by sa na The Whisperer in Darkness dozaista našla aj inakšia výtka než len nepremyslený záver filmu, ale keďže priamych adaptácií na poviedky H.P. Lovecrafta existuje tak neuveriteľne málé množstvo, dokážem niektoré drobné zápory s prižmúreným očkom prebehnúť. ()
Lovecraftova poviedka "Šepot v tme" z roku 1930 je jednou z najfascinujúcejších symfónií hrôzy, aké boli kedy napísané. Literárne vynaliezavé spracovanie (relevantná časť textu pozostáva zo súboru listov) rozhodne nie je vďačným východiskom pre filmovú adaptáciu. Tvorcovia teda museli vyrozprávať príbeh filmovými prostriedkami, čo sa nezaobišlo bez intervencie niektorých nie celkom lovecraftovských ingrediencií (nechcem spoilerovať, spomeniem len záver, ktorý ako by bol vypadol zo súčasných zlých, no obľúbených záverov). Tam, kde sa film ako-tak drží predlohy, jeho kvalita je priam strhujúca. Ak sa však k slovu dostane "autorský prínos", mágia sa vytráca. Zdá sa, že Lovecraft sa nedá "vylepšiť", buť ho rešpektujem v plnej miere alebo vôbec. Autori proklamovali snahu nakrútiť film spôsobom, akým sa nakrúcalo v čase vzniku predlohy (tj. rané obdobie č-b zvukového filmu). Podarilo sa to na výbornú, otázkou je, čo by spisovateľ povedal na trápnu vizualizáciu toho, čo on sám zvykol popisovať skôr v náznakoch. ()
Producent a scénárista Call of cthulhu, který se mi mimochodem dost líbil, natočil svůj film. Taky podle Lovecrafta, ale tentokrát, mi to přišlo nic moc. CoC měl dobrou akci, atmosférické pasáže a opravdu mi přišlo že koukám na film z 30. let, tady mi přijde že koukám na nový film hozený do černobílé barvy. Takže nic extra, atmosféra se nekonala, a keců přibylo. Hodně velké zklamání. ()
Fanúšikovká low-budget snímka, ktorá s minimálnymi prešľapmi prekvapivo dobre boduje hneď na troch fan-pozíciach: Ako adaptácia Lovecraftovej poviedky a prenesenie autorovho štýlu (so všetkými špecifikami, vrátane chýb) veľmi dobré, ako exhumovanie štýlu 30s mysterióznych/hororových filmov nesmierne príťažlivé a dôstojne zvládnuté, ako fúzia oboch autorských snáh s prihliadnutím na obmedzujúce podmienky obdivuhodne šikovná práca s elegantnými ševmi. Autori výrazne prekračujú obyčajnú adaptáciu mysteriózneho weird-fiction rozprávania. The Whisperer in Darkness je srdcovou rozpravou o láske k starým časom a o nesmrteľnosti ich estetiky. ()
Je mi to líto, ale tohle zpracování na mě prostě nefunguje...Herci dobře obsazení a hrajou hezky. Scénář je napsaný s citem.-ALE- Minutáž je nesmyslně přepálená-cca 80,85, max. 90 by stačilo až až.. Některé scény fungujou jen jako shazovač tempa. Stylizaci do padesátkových braků vnímám jako znouzectnost. Když už tu ta stylizace je, pak teda nechápu proč používat křečovité CGI, když vymazlená loutka by vypadala a do atmosféry sedla lépe.. ... Celkově to na mě (stejně jako předchozí tCoC) působí hrozně chladně, jakoby ta technická přesnost a vypiplanost nechtěně ubírala něco zásadního z atmosféry.. Chybí mi něco hutného, něco z nevědomí povědomého, zkrátka TO (cosi nepojmenovatelného) co má být a tlít mezi jednotlivými políčky filmu..... Je tam cítit nadšení, je tam cítit fanouškovství, ale není tam plnohodnotný Lovecraft. ()
Ten námět je se vší tou stylizací padesátých let, plnou mimozemšťanů s klepety, primitivních přístrojů, co uchovávají lidské mozky a pod, samozřejmě pro dnešního diváka mírně řečeno úsměvný a chybí snad už jen miniaturní kosmické lodě na viditelných drátkách, ale ta tajemná, strašidelná atmosféra, ta je skutečně velmi dobrá. Hodně tomu napomáhá černobílé ladění, příhodně vybraná hudba, bouřka v odlehlém domě i náhle se zjevující postavy za ztemnělými okny. Není to však žádná parodie, spíš taková vydařená pocta žánru a dílu H.P.Lockrafta. ()
Na Volání Cthulhu jsem obdivoval brilantní preciznost formy, která do nejmenších detailů zdařile napodobila němé horory z 20. let - navíc když to vzniklo na koleně. The Whisperer in Darkness se zase snaží napodobit styl sci-fi hororů z padesátek, ale popravdě mám pocit, že to mu uškodilo snad nejvíc. V nejednom ohledu (úvodní titulky, kostýmy...) je to sice značně připomene, ale ladění celého filmu bohužel ne. Je v tom holt znát, že je to spíš moderní pokus o černobílý film a poznat je to na spousty místech už jen třeba úhly kamery. Ani obsahově to nebylo úplně bez chybičky (ačkoli tam opět dost záleží, jak moc je to věrně předloze), nicméně i přes vše výše vypsané se pořád jedná o dost kvalitní film, který opět udělala jenom parta nadšenců na koleně a opět se jim to povedlo dost zdařile. Samozřejmě to nemá profesionální efekty ani herecké výkony (ačkoli u některých vůbec nebyly špatné), ale to všechno se vzhledem k okolnostem dá plně odpustit. Jinak to totiž má hodně podmanivou atmosféru, dostatečně zajímavý, napínavý a mysteriózní příběh, správný cit pro tempo jednotlivých scén, skvělou kameru a vůbec to působí mnohem profesionálnější, než kdejaká skutečně profesionální (ačkoli někdy spíš jen "profesionální") sci-fi nebo horor... Tudíž mi opět nezbývá nic jiného než před touhle skupinou fanoušků smeknout, jelikož talent určitě mají a stejně jako u Volání Cthulhu chci, aby jim někdo dal dost peněz a oni mohli natočit cokoli co chtějí, protože by to podle mě byla obrovská záležitost... 4* ()
Zaprvé musím říct, že tvůrci snímku si na zfilmování vybrali opravdu dobrou povídku. Myslím, že Whisperer in Darkness je jedna z nejlepších Lovecraftových povídek na zfilmování. Černobílé provedení ve filmu není špatné a podobně jako u The Call of Cthulhu mu dodává atmosféru. Kladem také je, že tento film už ale narozdíl od jeho předchůdce není němý, protože sem by se to už určitě moc nehodilo. Dějové provedení je tu hodně dobré a u pár scén už jsem si říkal, že tak nějak by mohlo vypadat i provedení na stříbrném plátně. Hudební doprovod se tu velmi povedl a už od začátku mě z něj mrazilo. Herecký výkon hlavního hrdiny tu je skvělý a přesně vystihl podstatu Willmarthovi postavy. Dobrá je tu i kamera, filmové triky už jsou na tom o dost hůř, ale to byl nejspíš účel (u mozků jsem se vyloženě zasmál). Nicméně si nemůžu pomoct a mám pocit, že by to opravdu chtělo zfilmovat nějaký Lovecraftův příběh s použitím velkého rozpočtu. Jsem rád aspoň za toto, ale i tak to moji touhu po pořádném lovecraftovském filmu neukojilo. Nakonec ještě musím pochválit druhou polovinu filmu, která v povídce v podstatě pokračovala a musím říct, že docela dobře. Také vztahy mezi jednotlivými postavami tu byly dobře napsané, což je velké plus, protože zrovna tohle nepatřilo mezi Lovecraftovy silmé stránky. ()
Film od fanoušků pro fanoušky Lovecrafta. Ostatní ať se tomu raději vyhnou. Po Call of Cthulhu, které se stylizovalo jako němý film z 20. let, tak tento mnohem náročnější projekt už vypadá jako nějaké sci-fi z 50. let. Tvůrci rovněž středněmetrážní povídku museli natáhnout na 100 minut celovečeráku, takže přibylo pár postav a scén hlavně teda úplně nový závěr. Ale z hlediska dramaturgické struktury je to dobře, jelikož Lovecraftovy povídku plné zpětného vzpomínání a vyprávění pomocí dopisů se ve filmové řeči vypovědět nedá. Nicméně zkrácení o 20 minut by tomu prostělo. Občas se to táhne. Doufám, že se příště dočkáme dalšího filmu a těmto nadšencům přeji mnoho úspěchů. ()
Němá stylizace 20. let adaptace Call of Cthulhu byla tentokrát vyměněna za sci-fi/horror let padesátých a stopáž více než zdvojnásobena. Od takto amatérských tvůrců šlo o mimořádně odvážný krok, který mohl dopadnout všelijak - nejpravděpodobněji uznalým poplácáním po zádech a mírně pozitivně laděnými ohlasy plných sentimentu ala "snaha se cení". Zajímavé je, že celý projekt dopadl - minimálně z mého pohledu - takovým způsobem, že vůbec není třeba dvojího metru či přihlížení k nízkému rozpočtu. Tam kde si drtivá většina podobně ambiciózních nezávislých snímků vždy zláme nohy Whisperer in Darkness exceluje nejen v rámci své třídy, ale hrdě se staví (aspoň co se týče míry zábavnosti) mezi špičky žánru bez ohledu na výši rozpočtu. Obsazení, herecké výkony, efekty a rekvizity opět poctivě dodržují zvolenou stylizaci. Digitální kamera sice pořád trochu bije do očí, ale u většiny "konkurence" působí mnohem mnohem víc rušivě. Zde se její použití podařilo celkem zamaskovat a prakticky vůbec nekazí dobový dojem. I přes relativní délku bez hluchých míst, naprosto chytlavé a zábavné. Přesně tak jak se H.P. Lovecraft snažil psát - a upřímně řečeno, ne vždy se mu to stoprocentně povedlo tak jako v tomto případě jeho fanouškům z HP Lovecraft Historical Society. ()
The Whisperer in Darkness je velice povedený film, ale mám k němu dvě drobné výhrady. Když už se ho tvůrci rozhodli natočit ve stylu béčkových hororů z padesátých let, měli ignorovat CGI a stvořit monstra pomocí modelů. Možná by vypadala trochu směšně, přesto by se k celkové stylizaci hodila víc, než sice věrnější, ale veskrze umělé obrázky. Ta druhá výtka je k ději. Adaptovat povídku Kdo šeptá ve tmě není jen tak, ať už kvůli její formě, tak pro relativní krátkost. Přesto mě zamrzelo, že její nejsilnější pasáže scénář neobsahuje. A teďka prosím rozpusťte Státní fond kinematografie, protože ti naši břídilové nic podobně kvalitního a přitom levného nikdy nenatočí, a tu miliardu dejte na další pásmo filmů podle H.P. Lovecrafta. Přimlouvám se za Krysy ve zdech a Stín nad Innsmouthem. ()
Hodnocení berte s rezervou, neb Whisperer je nadšenecký film milovníků díla mocného H.P., tedy jasné béčko. Rozpočet tu nehraje roli, jen láska k jeho tajemnému dílu a snaha ho nezprznit. A to se myslím podařilo. Příběh je tajemný, odhaluje mytologii, má slušný casting, herce i výpravu a celkově funguje, i když si tvůrci nemohli dovolit čarovat a závěr je úsměvný. Když se chce, prostě to jde, viz dílo mistra Zemana. Opětovně si tak pokládám otázku, zda se někdy dočkáme DelTorova zpracování V horách šílenství, neb s jeho možnostmi a lásce k tématu by to mohl být tajemný a hrůzyplný majstrštyk. ()