Režie:
Miloš FormanKamera:
Miroslav OndříčekHudba:
Galt MacDermotHrají:
John Savage, Treat Williams, Beverly D'Angelo, Annie Golden, Dorsey Wright, Don Dacus, Cheryl Barnes, Richard Bright, Nicholas Ray, Charlotte Rae (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Claude Bukowski (John Savage) má brzy narukovat, a tak si chce poslední dny v civilu v New Yorku užít. Náhodou potkává skupinku hippies a dámu na koni – Sheilu (Beverly D´Angelová), která se mu okamžitě zalíbí. Hippies jej přivedou k drogám a druhý den jeden z party zjistí, kdo je ona dáma na koni. Vetřou se na oslavu, jíž se Sheila účastní, ovšem jejich anarchistické chování vyústí v zatčení a soud. Mají na výběr třicet dnů káznice, nebo zaplatit padesát dolarů. Hippies pochopitelně peníze nemají, ale Claude ano. Stačí pouze na kauci pro jednoho z nich, a tak od soudu odchází šéf hippies Berger (Treat Williams). Ten slibuje, že další peníze přinese. Claude s Bergerem se stanou velkými kamarády a skamarádí se i se Sheilou, jenže za dveřmi je strašák války ve Vietnamu. (AČFK)
(více)Recenze (684)
Povedenej muzikal, ale uz sem videl par lepsich a to me tenhle zanr moc nebere. Problem je, ze nema film zadnej poradnej pribeh. Coz by ani tak nevadilo, jde o muzikal, jenze ve filmu se bud parta hipiku poflakuje po parku a zpiva pisnicky, coz je svizny a zabavny a pisnicky jsou fajn a nebo se dej odehrava na vojne, coz je krapet nudnejsi. A i kdyz je vetsina pisnicek fajn, par nich bylo docela blbejch. Herci jsou v pohode, nic extra, ale az na par paruk pusobi prirozene. Taky ma film hezkej konec. No ale rozhodne by neuskodilo film krapet zkratit. Ale vetsinu casu jsem se docela slusne bavil. Celkove prvni polovina o moc zabavnejsi nez druha a lepsi 4*. ()
Muzikál mého srdce a film, který mám od Formana nejraději. Krásný příběh přátelství, Berger jako lehkomyslný hippie i nejlepší přítel, zahraný skvělým Treatem Williamsem. Snobská bohatá dívenka, kterou oukouzlí parta nespoutaných divochů. Strhující hudba, zapadající do filmu naprosto dokonale. Zajímavé je, že pokud poslouchám samotný soundtrack, moc se mi nelíbí, ta hudba patří prostě k tomu filmu. Nejdojemnější a nejlepší scéna z celého Hair je, když Berger nastupuje do letadla, nechápající, neschopen uvěřit. Muzikál s velkým poselstvím a hlubokou myšlenkou. ()
Jak já bych rád žil podle svých svobodných představ, ale bohužel mi to nikdo nechce sponzorovat. Osobně si myslím, že by tak chtěl žít každý, ale kdyby to všichni uskutečnili, tak by přestal domácnosti navštěvovat plyn s elektřinou, benzín by se sám nevyrobil, jídlo by běhalo po lesích a mně by se to až tak nelíbilo. Avšak, když si odmyslím propagaci drog a příživnického způsobu života, tak musím uznat, že jako protiválečný apel s hudbou, zpěvem a tancem funguje snímek naprosto skvěle. ()
Čtyři a půl zlatého vlasu tenkrát ještě ne děda Formana... Jen půl vlásku chybí k věčnosti. Jo, to člověk musí ale rozumět kosmickýmu vědomí...:-) A vlastně - když se člověk podívá na to, kam se svět za to čtvrstoletí od natočení filmu dostal, bez rozpaků to hodnocení zaokrouhlím nahoru. Tenhle příběh, muzikál ani film jen tak nezestárne... - - - P.S. Privátně jsem ještě navíc ujel na tom nádherném čokoládovém Lincolnu Continental 68 Convertible... ()
Vlasy neměly velký úspěch, protože je Forman natočil deset let poté, co hnutí hippies stanulo na svém vrcholu. Myšlenky „flower generation“ byly tehdy už skoro dekádu „out“, a na nějakou nostalgii bylo zase ještě příliš brzy. V Americe (a v západním světě vůbec) proto film zapadl, a později, když nastal čas na revival, už tam nikdy nebyl pořádně „znovuobjeven“. Jiná situace je ovšem u nás. Tady byl tenhle film vždycky kultem. A zůstává jím doposud. Dlouho byl zakázaným ovocem, ale i poté je objevován stále novými generacemi diváků (i když asi pořád užším okruhem). Líbí se dokonce i lidem, kteří by pravého hippie pokládali nejspíš za zapáchajícího bezdomovce. Muzikálová móda mě nechává zcela chladným. Vlasy jsem viděl poprvé koncem 80. let. Za sebou jsem tenkrát měl už skoro dva roky drezúry v bláznově zeleném šatu, a svoboda byla cítit ve vzduchu. K jejímu dosažení ovšem pořád chyběl ještě nějaký ten pátek. Forman mi na chvíli dal to, po čem jsem prahnul už více než 700 dlouhých dní. Ten film pro mě zůstává čistě osobní záležitostí. Kašlu na muzikály. Vlasy jsou krásným filmem o svobodě, o pocitech i iluzích. A jasně... Ty písničky jsou super. ()
Debilní písničky, nesympatický postavy, nulovej příběh... To se snad může líbit jedině hipíkům. Pořád jsem čekal, kdy je někdo majzne nafukovacim kladivem po hlavě. Buzikály prostě nejsou můj oblíbenej žánr. ()
Opravdu skvělej muzikál a to na ně moc nejsem. Nejenže to má fakt nádherný písně, ale i hodně dobrej příběh a skvělí herce. Vlastně sem si ani nikdy neuvědomil, že ty písně, který sou slyšet skoro všude, jsou z tohohle muzikálu. Prostě a jednoduše super muzikál se všim všudy, ale zase abych jen nechválil, tak musim říct, že hudbu jsem slyšel už v několika muzikálech o něco lepší ()
K tomuto filmu mám trochu averzi, protože jistá skupina lidí z mé třídy na gymplu si ho chtěla pouštět skoro každou volnou hodinu. Ale i kdybych to pominul, tak si stejně myslím, že jde jen o průměrný film, který vznikl v nevhodnou dobu. Samozřejmě, pokud jste hipík, budete nadšen. ()
Často vyzdvihovanou hudební stránku filmu nedokážu náležitě ocenit, nejsem až takový hudební fanoušek a znalec, ale silně ve mně rezonuje silné protiválečné poselství snímku. Ta závěrečná scéna, kdy nekonečná řada vojáků pochoduje do letadla a kamera detailem ulpí na obličeji hlavního hrdiny, je jedna z nejsilnějších, jaké se kdy ve filmu s protiválečnou tématikou objevily. Je to určitý obraz doby, kdy se ve všech pádech skloňovalo slovo "svoboda" a termín "květinové děti" ještě nebyl vyprázdněný. Celkový dojem: 80 %. ()
Muzikály mně k srdci nikdy nepřirostly. Na druhou stranu, po přeskočení písniček má film hned trochu přívětivější stopáž:) Tady to nebylo o moc lepší, i když hudbu z období okolo Vietnamu mám docela rád. A když už jsme začal pomalu Vlasy zatracovat, přišel geniální konec. Takhle mě za koule už dlouho nic nechytlo. ()
Autoři originálního divadelního muzikálu z roku 1967 se s touto adaptací rozhodně neztotožňují a mezi důvody uvádí i to, že hippies jsou zde vyobrazení jako nějaký druh úchylných podivínů bez jakéhokoliv napojení na mírové hnutí. Je fakt, že Bergerova flower power parta tady žebrá, škemrá, leze na cizí pozemky, bere drogy, krade auta a chová se poněkud nezodpovědně a kdyby se tak chovali všichni občané, svět se za pár měsíců zhroutí. Co na tom, že jsou Vlasy dle kritiků „plotless“ a hudební číslo u odvodové komise zavání klipem Village People. Když C-130 Hercules otevře svou černou tlamu a začne polykat zástup mladých mužů, vše se spojí v kruh ve tvaru čtverce. Uvnitř je všechna ta revolta, svoboda, boj proti systému, válce a „penguinům“, dětinští snílci, co ani nestihli být muži. A vy, když kamera najede na Arlingtonský hřbitov, jen pohnutě koukáte, jak se obraz umí dokonale snoubit nejen s hudbou, ale i myšlenkou. Muzikály nevyhledávám, ale když už na ně přijde, jsou Formanovy Vlasy tím mým šálkem kávy. ()
Tak trochu jiný muzikál. Přesto výtečný, i když k naprosté spokojenosti přece jen něco schází. (Scéna nástupu do letadla absolutně mrazivá!) 80% ()
Skvělý muzikál za velkou louží slavného českého režiséra Miloše Formana. Prvních deset minut bylo hodně nestravitelných, ale když divák přistoupil na pravidla žánru - pak to byla jízda. A konečná (protivietnamská) katarze povýšila Vlasy na geniální dílo. Pro mě naprosto nezapomenutelný filmový a hudební počin, který rozhodně musím vidět minimálně ještě jednou... ()
I hippies byli dětmi stejného roku jako Pražské jaro. Vznikli ve stejně povznesené atmosféře boje s konvencemi, nesouhlasu s oficialitou i největšími zločiny doby, k nimž mimo 21. srpna patřila Bílým domem a Pentagonem vedená zločinecká válka ve Vietnamu, Kambodži a Laosu. Hrdinný odpor malého jihovýchodoasijského národa, který o znovunabytí své svobody a cestu k prosperitě krvavě bojoval s přestávkami dlouhých třicet let, měl svůj odlesk na druhé straně. Forman své hrdiny nikterak nešetří; neznamená to ovšem, že by je a priori zatracoval. Skvělé písně, výtečná taneční čísla a nosný příběh jsou hlavní zbraně, kterévložil do boje o amerického diváka seznamovaného s americkým tématem. O kvalitě filmu nerozhodují jen oskarová ocenění, ale cosi mnohem podstatnějšího, obtížně vyjádřitelného, ale jednoznačně doložitelného. Pokud toto "cosi" chybí, z díla se vytrácí páteř i šťáva, událost mnohdy nevydá v takovém případě ani na frašku. Neoskarové VLASY jsou dokonalou demonstrací koncentrací těchto pozitivních, k nadčasovosti směřujících "cosi". ()
Perla žánru. Dlho dlho som sa k tomuto kusu nedostal, no moje očakávania boli naplnené. Celá syntéza funguje neuveriteľne- tanec, spev, herectvo - všetky články majú svoj zmysel, majú odkaz, majú funkciu posúvania deja a myšlienky, sú na úrovni a dodávajú filmu čaro. Čaro, ktoré dnešný tvorcovia filmového muzikálu len márne hľadajú. Nemôže byť každý Formanom ;) ()
Náš talentovaný rodák je experimentátor s veľkým E, čo sa mu však rozhodne nemôže zazlievať. Vlasy je ten typ filmu, ktorý by ma pri pojatí nie tak svojským režisérom priviedol na smrť, ale Forman to zvládol dokonale. Od bezstarostného ,,mladí" v zákutiach chýrnych ulíc skrz nezmyselné predsudky mestských konzervatívcov až po záverečný nečakaný stret s nekompromisným Osudom. Pesničky sú to krásne, choreografie plné elánu i tie hodnotné myšlienky. Rozporuplné hodnotenie iných užívateľov ma prinútilo neinvestovať do tejto snímky veľké očakávania a vidím, že to malo svoje opodstatnenie. ()
Moc příjemný hippie muzikál s ještě příjemnějšími písničkami, u kterého mi každý sliboval maximální zážitek. A i když Formanova touha po svobodě prolíná celý film, nějak mi u toho něco chybí a pořád mám pocit, že se vždycky radši podívám na Formanův Přelet nad kukaččím hnízdem, který mě přece jenom u srdce chytil o hodně víc. Dlouho jsem přemýšlela mezi třemi a čtyřmi hvězdami, ale už jenom kvůli závěrečné scéně s Bergerem musím ty čtyři dát. ()
Nejsem zvláštní obdivovatel Miloše Formana, tohoto rodáka z Čáslavi, který je rok od roku módnějším tvůrcem a znalost jeho kompletního díla patří k lepšímu jménu. Nicméně už od dětství mě provází láska k jeho dvěma filmům, právě k Vlasům a k Valmontovi. Všechno ostatní beru víceméně vlažně. Samozřejmě, že po seznámení se s jeho ranou tvorbou je mnohem snazší v jeho pozdějších filmech identifikovat jeho typické znaky, ale tak je to přece během každého procesu, když se někomu věnujeme intenzivněji. Aktuálně mám za sebou nevšední zážitek kino projekce šílené archivní kopie z NFA. Toto bych raději nezažila, přeci jenom barevné širokoúhlé hudební filmy jsou tu od toho, aby své diváky zaplavily nádherou a kvalitním zvukem. Naštěstí mám ještě v dobré paměti lepší kopie a z nich mohu vycházet i nadále. Je nade vše jasné, co se Milošovi líbilo na celém tématu a proč si uhájil realizaci Hair i anachronicky proti proudu času. Miloš dává tomuto muzikálu skvělý humor, nezbytnou českou zálibu v trapnosti a hlavně široké srdce, které je sto pojmout všechny bolesti západního světa. Choreografie je velmi živá, dialogy do ní přecházejí přirozeně a lehce, je zkrátka radost prožít si těch pár dní před Claudeovým narukováním a zjistit, kdo to byl prostovlasý Berger. Závěrečná pointa v Nevadě mrazí více, než jakékoli jiné soudobé vážné drama a my se přes to všechno můžeme prosmát od začátku dokonce. Souznění s partičkou volnomyšlenkářů je univerzální a nemusí nutně apelovat na naše názory k válce ve Vietnamu. Květinová mládež nebyla o tolik jiná něž jakákoli před ní nebo po ní. Mít ostré nebo snobské rodiče není nic zvláštního, otázky kolem svobodného mateřství jsou stále stejné, podobně jako postoj k vlastní identitě. Věk vodnáře možná přinesl určitý postoj a styl, ale Hair dokázali překonat propast času ve jménu přátelství. ()
Nejsem si jistý, jestli chtěl Forman opravdu natočit "tak trochu jiný muzikál" nebo jestli se prostě jen žánrově utnul, ale když jsem si odmyslel ty písničky (tím teď vůbec nemyslím jejich kvalitu), tak se mi to celkem líbilo (poté, co jsem poznal tvorbu Boba Fosse, mám dojem, že mu šlo o to první, ale víc se přiblížil k tomu druhéhu). Ale možná na výsledném dojmu má podíl i fakt, že můj zatím jediný jmenovec, na kterého jsem ve filmu narazil, je tady vesměs mým pravým opakem. Ten pocit, že si Forman nějak popletl dekády, ovšem mám. ()
Výtečný muzikál se skvělými písničkami. Odhaluje zvyky hippies, jejich názory a postoj nejen k válce ve Vietnamu ale i k řádům a vůbec k celému světu. Protest je obsažen i v textech písní, některé z nich jsou opravdu hodně provokující a ožehavé. Ty písně oslovily a oslovují snad každého milovníka populární hudby, a kdyby ho neoslovily, tak ho osloví alespoň obnažená Beverly D'Angelo :-). Všichni odvádí dobré herecké výkony, nejlepší asi Treat Williams. Miloš Forman dokázal, že ani muzikál mu není cizí. Ovšem tento film dostává své diváky a obdivovatele až po letech. ()
Reklama