Režie:
Richard LinklaterScénář:
Richard LinklaterHrají:
Patricia Arquette, Ellar Coltrane, Lorelei Linklater, Ethan Hawke, Steven Chester Prince, Zoe Graham, Nick Krause, Evie Thompson, Tamara Jolaine (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Chlapectví je výjimečný film. Příběh o dospívání jednoho obyčejného kluka chtěl režisér Richard Linklater (Před soumrakem, Před půlnocí) natočit co nejpoctivěji, i proto na něm pracoval dvanáct let. Každý rok, na tři až čtyři natáčecí dny, se sešla tatáž sestava herců a tvůrců, aby natočila další střípek do jedné životní mozaiky. Výsledkem je snímek, který je neobyčejný svou obyčejností a také tím, jak neuvěřitelně pestrou škálu emocí dokáže ze svých diváků vydolovat. Mason (Ellar Coltrane) je sympatický šestiletý kluk, který po rozvodu rodičů žije se starší sestrou Sam (Lorelei Linklater) a mámou (Patricia Arquette). S tátou (Ethan Hawke) se ale obě děti pravidelně vídají a mají s ním kamarádský vztah. Taková je Masonova výchozí životní situace, z níž se vydává vstříc pubertě, dospívání a dospělosti. Po cestě míjí spousty známých a přátel, prvních a druhých lásek, konfliktů a usmiřování se sestrou a matkou a dalších životních křižovatek, které všichni tak důvěrně známe. (Cinemart)
(více)Recenze (868)
Ľudia v živote mladého Masona prichádzajú a odchádzajú. A to je asi všetko k deju. Uff, ťažko opísať tento film. Priznám sa, že viacej ma zaujala technická stránka ako stránka obsahová. To, že film autor točil postupne 12 rokov s vybranými hercami je určite obdivuhodné a ťažko zopakovateľné. Ale ten dej ma jednoducho neprekvapil. Koho zaujíma tak všedné dospievanie obyčajného človeka? Veď to prežíva každý - nemusím to pozerať aj vo filme. Nejde o tom, že námet je zlý, ale miestami som si pripadal ako jasnovidec. Bolo to až príliš obyčajné, prvoplánové a hlavne nudné. S dejom muselo byť niečo zle, keď ma viacej zaujala politická situácia v Texase pred voľbami a ranné rituály v škole :D Ale poďme späť. Jedine v záverečnej polhodine sa nájde pár skutočne zaujímavých momentov, ktoré filmu dajú záverečnú myšlienku a vytvoria tak z neho celok. Neviem....určite sa nájde kopec ľudí, čo ich tento film zasiahne oveľa viac ako mňa, ale ja medzi nich nepatrím. Osobne pre mňa jeden z najťažšie hodnotiteľných snímkov. Aby som mu neuškodil, rozhodol som sa pre lepší priemer. ()
Životný príbeh bez jediného momentu, kvôli ktorému by trebalo ho sfilmovať. Všetky tie životné čriepky sme už videli inde, kde boli prísadou vyššieho scénáristického cieľu. Alebo ich prežívame doma, takže sú tým posledným, čo chceme vidieť v kine. Môže byť vôbec šťastný človek s takto banálnym životom bez pádov a vrcholov, keď nepoznal bolesť zo straty najbližšej osoby či pocit absolútneho zamilovania sa? Celý čas som čakal, ako Linklater zamieša postavám karty osudu - keď už 12 rokov tvorí ultimátny "film zo života". A ono nič. Mimochodom, trilógiu Before Sunrise/Sunset/Midnight, ktorá sa uvedomelo a zároveň hravo koncentruje na konkrétnu tému a niekam sa v jej podaní vyvíja, zbožňujem. ()
Oscar 1 : Herečka VR - Patricia Arquette + 5 nominací: Nejlepší film, Režie, Herec VR - Ethan Hawke, Scénář, Střih ... .... ... ... Zlatý Medvěd - výběr ()
(49th KVIFF) Ten pocit, když sedíte v kinosále, sledujete film a najednou si uvědomíte, že tady se píše filmová historie. ()
Film, který jsem si podvědomě vždy přál vidět. Tvůrčí trpělivost a schopnost zachytit v životě přesně ty prchavé okamžiky, které nás formují dále, přinesly dost možná nejvypočítavější snímek v dějinách, ale zároveň si nedovedu představit, že by to šlo natočit byť o kousíček lépe. Být filmovým teoretikem, analyzuju to do nekonečna, takhle to chci vidět ještě aspoň třikrát. ()
Točit něco 12 let a před dvanácti lety si říct, že to bude točit dvanáct let, to chce kurva koule. A Richard Linklater je evidentně má. Hladce oholen a připraven na to, abychom jeho nejnovější projekt následně zhodnotili. No a já nemůžu jinak, než dát plný počet. Tohle je prostě síla. Sice mi režisér nijak výrazně neukazuje růst toho kluka, spíše to prolíná naprosto přirozenou formou, ale ve výsledku mi to vůbec nevadí. K tomu klukovi jsem si za dvě a půl hodiny udělal totální sympatie. Prožíval si život se vším všudy. S radostmi i s pády. Do toho jeho rozvedení rodiče Patricia Arquette a Ethan Hawke předváděli naprosto boží výkony. Samozřejmě nesmím zapomenout ani na Masona, kterého hraje Ellar Colltrane. Podstatný je ale to, že během těch dvou a půl hodin mi ten kluk úplně vyrostl před očima. Od kluka, co se bál cokoliv říct v kluka, co má svoje názory a nebojí se je dál rozvíjet. Závěrečná scéna na pláži byla hodně silná. Život nám utíká pod rukama, nesmíme si nechat uniknout ty příležitosti, které ho dělají tak krásným. ()
║Rozpočet $4milióny║Tržby USA $23,937,960║Tržby Celosvetovo $43,080,960▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ v rámci tvorby filmu a konceptu sledovania vývoja postáv a ich dospievania ide o vskutku výborný nápad, len nedotiahnutý, povrchne spracovaní, prvá hodinka skoro nič zásadne neponúkne, prebiehajúce udalosti, vzťahy medzi postavami, nič nedajú, vôbec neprehovoria k divákovi, nemajú čim upútať, čim zarmútiť, rozveseliť, ide len o povrchne líznutú látku,... po veľkom ospevovaní som čakal ďaleko viac, sklamanie /40%/ ()
Hrozná nevýhoda festivalů je v tom, že film, který by člověka jinak odpálil, tu vyzní jen jako velmi solidní kousek, i když se jedná o historický počin. Linklater nemá konkurenci v jemnosti pozorovatelství všedních trapností a strastí, ani v tom, jak jednoduše ve svých filmech akcentuje krásnou tíhu pomíjivosti. V tom je Chlapectví stejně strhující jako "Before" trilogie. Popravdě jsem ale očekával, že z tématu dospívání a přirozené proměny postav vydestiluje ještě silnější emoce, ještě preciznější pavučinu souvislostí (některé pokusy o zužitkování motivů z minulosti vyznívají bohužel hodně násilně, třeba postava mexického zahradníka). Nebudu ale vůbec předstírat zklamaného. Chlapectví odhaluje moc filmového média jako fiktivní paměti a krásu neokázalého filmařského jazyka, který o nic násilím nežádá, ale všechno si poctivě zaslouží. [80%] ()
49. MFF KV ()
jeden z tych filmov, ktore vas navzdy zmenia. Nezmenia vas od zakladov, nezmenia vas ani vo velkej miere, nezmenia to, ze date vypoved v praci, ze odidete zo skoly... zmenia iba drobunky kusok vo vasom srdci, vo vasom mozgu, vo vasom pohlade na svet. A pritom si to ani nemusite uvedomovat. Takuto velku moc ma film. Umenie. Kultura. Mam dalsi sen. Stretnut osobne Linklatera a porozpravat sa s nim, pochopit jeho zmyslanie, jeho genialitu. Pravdepodobne sa mi to nikdy nesplni, ale snivat je krasne :) ()
Nebývale působivě zakonzervovaný čas a fiktivní život. Časosběrný hraný film, který v dnešní postmoderní době, kdy už se jen recykluje dříve objevené a použité, přináší cosi na tomto poli dosud neviděného. Časosběrnost, doposud výhradní doména dokumentárního filmu, dělá tak z Chlapectví na poli hraného celovečerního filmu filmový milník... Linklaretovi se podařilo uměle zachytit cosi z esence skutečnosti. Vytvořit autentický fiktivní život. Stvořit umělou inteligenci. Jednoznačně filmová událost tohoto roku... ()
Vpravdě rodinný film. Povinnost pro všechna děcka, aby viděla, co je čeká a nemine a že s dospělými to lehké nemá nikdo, stejně jako to dospělí nemají lehké s nimi. Povinnost ovšem i pro veškeré dospělé jako připomínka, že nebyli jiní a že to s nimi děcka nemají lehké, stejně jako to oni nemají lehké s nimi. Prostě po dvanáct let trvající zachycení jedné rodiny "jak jde čas"; žádné velké drama, žádné tlačení na pilu. Naopak to stojí na práci s atmosférou civilní každodennosti bez důrazu na dramatičnost, aniž by to bylo byť jen na moment během bezmála tří hodin fádní, nudné či rutinní. Jde o radosti a strasti běžného kluka; nic více a nic méně. Pravdou ovšem je, že závěrečná středoškolská fáze je možná až příliš standardní, stejně jako že kvůli šíři záběru nejsou některá témata/linie dotažena a ano, Mason nemusel být v pubertě až takový Dušín, ale... Ale i tak upřímně doufám, že stejně jako v případě „Před tím a oním" se Linklater k Masonovým osudům bude s železnou dvanáctiletou pravidelností vracet. ()
Ze začátku opravdu zajímavé a zábavné. Jenže je to prostě neúnosně dlouhé, a po odchodu od opileckého manžela tam už není žádná další vyhrocená situace a ten film je hrozná nuda. Časosběrný koncept je unikátní, ale o zábavu se nepostará. ()
Obsahem banální, formou jedinečný. ()
,,JAKO BY KAŽDÝ UVÍZL V MEZIPROSTORU…" /// Tak za prvý – obdivuju Richarda Linklatera. Ta jeho schopnost vyprávět 2 a 3/4 hodiny vo hovně a zaujmout tolik lidí… Kecám, není to vo hovně. Prostě jen tak plyne život několika postav. A pak obdivuju sebe – že jsem to dal. Prostě VYPRÁVĚNÍ protkaný drobnejma vztahama v rodině (i mimo). Prožijeme spolu celkem dlouhou část života a dozvíme se (o nich) hodně. Já spíš čekám na pointu… A že dávám 3*, má na svědomí závěrečná ½ hodinka, ve který dospějí dospělí a připomíná mi to něco co znám (buď v klidu, já ještě nedospěl…prej teda…). Takže se nedá říct, že bych nic necítil. Jenže… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Čumím jen na výjimečný filmy (proto nečtu tyhle stupidní komentáře!). 2.) Jsem kluk a chtěl bych, aby o mým životě někdo natočil film. 3.) Thx za titule ,,Domm“ a ,,jives“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Obyčejný život, neobyčejný film. Střípky, které jsou pro někoho smetím, pro jiného pokladem. Banální, ale převratné. Kopa filmových a životních paradoxů a klišé. Vývoj Ethana Hawkea je mnohem zajímavější než celý Mason. Pokud chcete opravdu něco vědět o chlapectví, přečtěte si About a boy. ()
// Distribútor: IFC // Počet premietajúcich kín v USA: 775 // Otvárací Víkend v USA: $1,992,448 // ()
Napsat a natočit tříhodinový film o neuchopitelném životním Ničem si může dovolit asi jen tvůrce, který už přesně o tom samém stvořil nejednu perfektní konverzačku. A Richard Linklater dokazuje, že v jeho podání není uvěřitelná jen dospělost, vztahy a definitivní zrání, ale i sto a jeden pocit nejranějšího uvědomění si svého nedětského já. Občas na více, občas na méně intenzivní strunu, ale pokaždé z příběhu, který jsme prožili my, náš soused v lavici nebo kamarád, který naším životem jen tak proletěl, aby ho zdánlivě nenávratně ovlivnil a my ho přesto už nikdy neviděli. A právě tady, s pozitivními i negativními otcovskými figurami, s všudypřítomnou mámou, která jedinkrát neřekne "mám tě ráda" a přesto svoje city nesčetněkrát prokáže, tam roste z kluka něco víc. Možná dokonce chlap. Možná jenom obyčejnej přizdisráč. A možná někdo, kdo si chce při letu životem jen sáhnout po troše vlastního štěstí. ()
Raz do roka chodím na povinnú zubnú prehliadku. Občas sa mi na pár zuboch objaví povlak. Je neškodný, ale ak by som ho neodstránil, časom by z neho mohla byť paradentóza. Nie je to bolestivé... ale ani príjemné. Ako Chlapčenstvo. Od Linklatera zbožňujem Pred súmrakom a Školu ro(c)ku, ale toto bola strašná nuda. Prvých 30 minút je príjemne „autenticky poetických“ a posledných 30 silných (obaja rodičia majú pôsobivé preslovy o živote). Ale medzi tým je hodina a pol, ktorá sa nedá vydržať. Nesympatickí herci, nezaujímavý scenár (ak vôbec za tých 12 rokov nejaký mali) a všetko, čo na Američanoch nemáte radi (posadnutosť zbraňami, Ježišom a futbalom). Istý typ zábavnosti film získa len v momentoch, keď na scénu napochoduje žoviálny Ethan Hawke (a to už je čo povedať, pretože ho pokladám za jedného z najnesympatickejších hercov Hollywoodu). Fajn je tiež Zoe Graham ako Sheena; ak by raz vznikol jej porno-spin-off, dal by som mu určite 80 %. Nejde o to, že sa vo filme „nič moc“ nedeje. Nevyžadujem od každého filmu koniec sveta. Ale toto bola ozaj nuda. Škody napáchala aj neprehľadnosť (vo filme chýbajú titulky „o rok neskôr“ a podobne) a chaos v postavách. Nevedel som, že keď sa na konci objavila postaršia žena, či to bola niektorá z postáv z predchádzajúcich rokov, len zostarnutá a pribrala, alebo šlo o doteraz v deji sa nevyskytujúcu postavu. Napriek sklamaniu by som na Linklaterovom mieste pokračoval v Masonovom sledovaní aj v nasledujúcich desaťročiach. Možno sa na to časom bude dať pozerať. ()
Linklaterova indie epika nabízí víc než nostalgii za dospíváním, jakkoli při jeho hodnocení nedokážu oddělit kvality samotného filmu od hodnot, které jsem mu přisoudil na základě vzpomínek na vlastní dětství. V Masonovi se lehko snadno najde i člověk, jenž nejlepší léta svého života prožil o deset let dříve a několik tisíc kilometrů dál. Možná je to důkaz univerzálnosti, možná vágnosti příběhu a chabé prokreslenosti hlavního hrdiny. Na obranu filmu lze napsat, že protagonistova neurčitost souvisí s věkem – jeho identita se teprve formuje a jako nejmladšímu členovi rodiny mu ani nezbývá, než být pasivním pozorovatelem událostí. Chlapectví ostatně není o hrdinech a jejich velkých činech, jak v soundtracku stvrzuje jedna z posledních písní (Hero od Family of the Year). Linklater vypráví naopak o postupně tlumené touze být hrdinou, být aktérem významných dějinných událostí a jejich řešením se dobírat smyslu lidské existence. Jaká je pointa toho všeho, ptá se Mason. Na to sami nikdy nepřijdeme a nezbývá nám, než jako definitivní odpověď přijímat každý přítomný okamžik. ___ Chlapectví pro mne není jenom příběhem zrání jednoho kluka, ale také dokladem režijního i scenáristického dospívání Richarda Linklatera. Film se postupně stává výrazově úspornějším. Linklater používá delších záběrů, více věří hercům a lépe volí situace a dialogy, které ve zkratce vystihnou proměnu vztahu mezi postavami, což zpětně souvisí s dospíváním představitele hlavní role, který později dokázal zahrát na jeden zátah složitější emoce. Neznamená to, že by Chlapectví postupně vyeliminovalo veškeré nedostatky rušící nenucenost jeho obsahu a plynulost jeho vyprávění. Zůstávají vykonstruovaná setkání (mexický nádeník), dokonalost obou rodičů, resp. nekritičnost vůči nim, nápadné prezentování režisérových ideologických stanovisek (texaský patriot, liberální demokrat s vlažným vztahem ke zbraním a náboženství). ___ Přes určitý tvůrčí progres si film, točený „po staru“ na 35mm, zachovává ojedinělou estetickou jednotnost, jíž maskuje svou dvanáctiletou produkční historii. Právě díky uplatnění metody časosběru však Chlapectví na druhou představuje zatím nejsmělejší příklad Linklaterova neotřelého nakládání s filmovým časem (dřív natočil film odehrávající se během jedné noci, jednoho dne nebo v reálném čase) a dokumentaristickými postupy. Nepřerušovaně „tekoucí“ Chlapectví má dokonce ještě méně zřetelný dramatický oblouk než některé časosběrné filmy Heleny Třeštíkové, pracující s emocionálně vyhrocenějšími situacemi a zásadními „dějovými“ zvraty. ___ Film se ovšem metodě dlouhodobého natáčení jednoho člověka zpronevěřuje, když několikrát ukazuje události, jimž Mason není přítomen. Tyhle drobné zrady konceptu mi vadily víc než nikam nesměřující epizody (školní šikana) a bezobsažné nebo repetitivní dialogy, přispívající naopak k autenticitě hotového tvaru. V životě taky vždy nemluvíme k věci. Jakkoli půjde o klišé, jimž se Chlapectví z větší části vyhýbá, dovolím si závěrem napsat, že díky Linklaterově sázce na nejistotu vznikl jeden z nejpřesvědčivějších filmů ze života. 85% Zajímavé komentáře: Morien, Brygmi, ScarPoul, MessiáŠ, maddy, Triple H, Marla Singer, Shredder () (méně) (více)