Režie:
Brandon CronenbergScénář:
Brandon CronenbergKamera:
Karim HussainHudba:
E. C. WoodleyHrají:
Caleb Landry Jones, Sarah Gadon, Douglas Smith, Salvatore Antonio, Nicholas Campbell, Josh Holliday, Vincent Thomas, Lara Jean Chorostecki (více)Obsahy(1)
Satira na současnou společnost a její posedlost slávou sleduje Syda Marche (Caleb Landry Jones), který pracuje jako pašerák nemocí pro lékařskou kliniku zprostředkovávající posedlým fanouškům patogenní viry a bakterie svých glorifikovaných celebrit. Když je Syd nakažen neznámou formou nemoci, na kterou později umírá jedna z populárních hvězd Hannah Geist (Sarah Gadon), mění se jeho tělo v časovanou bombu, jejíž tikot musí Syd zastavit, než ho dožene nevyhnutelná smrt. (Brousitch)
(více)Recenze (101)
úchylná a zvrhlá satira na posedlost celebritami, která mě sice svým obsahem extra nezaujala, ale vizuál měla zajímavý - svou sterilitou a depresí mi to vzdáleně připomínalo Mechanický pomeranč. Jako poučný příběh ze seriálu Černé zrcadlo by to patřilo k těm slabším, ale ještě by to mělo smysl - samostatně to na mě nezapůsobilo a nemůžu dát ani 3 hvězdy. Ve výsledku mi to přišlo utahané a nijak zvlášť záživné. Navíc bez humoru či nadsázky, jen s důrazem na artovost [ PŘÍBĚH: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 0 /// ART: 2 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Na jednu stranu zbytečně překombinované, mnohdy ubíjející svou nedějovostí a svým trailerem vzbuzující v divácích falešná očekávání brutálního nářezu. Na druhou stranu vizuálně působivé, vhodně psychoticky ozvučené a extrémně znepokojivé a varovné. Svět, ve kterém bezpáteřní svině parazitují na úzkostech a povrchnostech ostatních pro vlastní obohacení, je tomu našemu poměrně blízký. A Caleb Landry Jones gives me the Shivers. ()
Já se ani tak moc nenudil, jako kolegové zde. Formálně je to film precizní se sugestivní atmosférou. Výhrady mám spíše k příběhu, který mě příliš neoslovil. Obzvlášť výchozí premisa mě nechala chladným. Motiv posedlosti něčí nemocí mi přišel od začátku naprosto nereálný a ryze účelový, ad hoc vycucaný. Během filmu jsem ho však dokázal víceméně zpracovat, byť jen čistě racionálně. A to tak, že jsem si k němu našel alespoň analogii ve skutečných posedlostech, úchylkách a perverzích, nejen sexuální povahy. S přimhouřenýma očima uděluji snímku tři hvězdy. 56% ()
Mladý Cronenberg se snaží, ale je vidět, že dost sází na známost svého příjmení. Úvod samotný je za 5*, vizuál je skvělý, atmosféru to má slušnou, ale scénář je neskutečně chabý a celkově mě ten film vlastně zklamal. Z tak úchylného námětu se dalo vytřískat hodně, ale ve finále jsem jenom dostal banální historku, která by vystačila maximálně na středometrážní film. O psychologii postav tu nemůže být ani řeč - jednání hlavního hrdiny člověk nechápe, nic podrobnějšího kromě toho kde pracuje a že i on má tuhle divnou úchylku se o něm taky nedozvíme. Chápu, že to chce do naprosté absurdity odkazovat na fanouškovskou posedlost celebritami, ale proč právě postavy zde ve filmu touží po nemocech celebrit se taky nedovíme. Prostě ten scénář je nepromyšlený, odfláknutý a potenciál tak zůstal trestuhodně nevyužitý. Starý Cronenberg by to podle mě natočil líp. Mladý to natočil pro ten typ lidí, co oblibuje Neon Demona - ty, kteří se chtějí chlubit, na jak artové filmy koukají, ale přitom jsou ty filmy založené jen na atmosféře a nějakou myšlenku nemají. A pokud jo, je strašně jednoduchá. 2* ()
Po prvním zhlédnutí mám velice smíšené pocity, spíše v negativním smyslu. Ale nejdříve klady. Úžasný vizuál, hudba vynikající, některé momenty přímo úchvatně šokující, a navíc hořkosladký Caleb Jones. Na tento snímek jsem se nesmírně těšila a v deníčku si škrtala dny do vypuštění premiéry. První pokus se ale nezdařil. Docela mi to pomotalo hlavu, i když je pravda, že mám tendenci věci příliš řešit a hrabat se v detailech. Antiviral jsem ale už předem pojala za hororovou senzaci a nakonec mi ustavičné kolíbání hlavního hrdiny lezlo trochu na nervy. Tento film proto neohodnotím do té doby, než si dám druhou projekci a budu se na to koukat stále dokola, dokud se mi to nezačne líbit, protože mé prvotní hodnocení by mě určitě samotnou hluboce zklamalo. Po druhém zhlédnutí. Ač by se do druhé projekce Antiviral spousta lidí jistě nehrnula, já jsem se dokázala donutit a nakonec jsem druhý pokus uskutečnila. A světe, div se, pomohlo to! Lépe jsem se už dostala do příběhu a vyrovnala jsem se s faktem, že je to sci-fi jako hrom. Sem tam mám ještě nějaké nesrovnalosti, ale házím to za hlavu. Dávám 4 hvězdy a zatím je tu dlouho ponechám. ()
David Cronenberg má syna. Syn se jmenuje Brandon. Brandon Cronenberg. Brandon je šikovný. Brandon Cronenberg natočil film Antiviral. ()
V prvom rade to bolo iné a originálne. Film možno nebol po nejakej pol hodine už až tak zaujímavý, ale zachraňuje to veľmi, ale veľmi dobre pošahaný, pehatý herec. ()
Tak jsem skouknul Antiviral a byla to docela tíha. Tento film není opravdu pro každého, ale spíš pro ty thrillerové fanoušky, které mají rádi takovou ponurou a deprimující atmosféru. Jinak co se týče kamer, herců a vizuálů, tak není co vytknout. Někdo může říct fuj nuda a vypne to, ale já si myslím, že tento film rozhodně není k zahození a rozhodně to bude chtít alespoň ještě jednou vidět. 70% ()
Spoločenská kritika britského satirika Charlieho Brookera a jeho vynikajúceho seriálu Black Mirror si tu podáva ruku s Cronenbergom starším a výsledok okrem chuti do jedla berie taktiež dych. ()
Trochu netradiční sci-fi. Rozhodně jsem se podivil nad námětem zvráceného světa, kde se nejen lidi dobrovolně nechávají nakazit nemocemi získanými od celebrit, ale taktéž požívat maso vypěstované z jejich buněk. V samotném příběhu jsem se ale někdy v půlce ztratil. Stačilo na chvíli odvrátit zrak od obrazovky, abych už nevěděl, co se to tam vlastně děje a jaký to má význam. No, vzhledem k tomu závěru nevím, zda to mělo nějaký význam i mít, nic pořádně nebylo vysvětleno. 4* jsou pro tento film holt moc, ale 2* zase málo. Rozhodně se chystám kouknout znova a tentokrát pořádně. Překvapivě mi ale film nepřišel nudný, což by se u titulu podobného ražení dalo očekávat. Prozatím 60%. ()
Nemyslím si, že by k tomuto v reálné společnosti mohlo dojít, ale to neznamená, že neexistují jedinci, kteří by si klidně filcky od Lady Gagy píchnout nenechali. Je to rozhodně velmi povedená fikce o tom, kam by až posedlost celebritama mohla zajít. Film se může pyšnit skvělými prvky jako je například zajímavá vizuální stránka (často černobílé prostředí s bledými tvářemi postav a do toho sem tam nějaká červená rtěnka či krev) nebo až nechutná atmosféra, ale herecký výkon Caleba Jonese tomu všemu nasadil korunku. ()
I v debutu mladého Cronenberga víří divák v neotřelých nápadech a absurdním světě, který se sice nedá pochopit, ale vzbuzuje velké emoce. ()
Tak odosobněné a sterilní. Nepodbízivé..., dobře, ale chvílema dost nechutné a rozpačité. Rozumím, proč se tak děje, ale stejně bych asi potřebovala alespoň malý pocit osobní zainteresovanosti. Myšlenka je ovšem originální a zajímavá, a výběr herce do hlavní role je ten nejlepší tah, který celý film drží nad vodou. ()
Každý má rád celebrity. Někdo sbírá jejich fotografie, někdo jejich použité spodní prádlo, a společnost Lucas se zabývá sbíráním jejich nemocí. Syd (Caleb Landry Jones) je jedním z pracovníků v této společnosti, sám posedlý populární hvězdou Hannah Geistovou (Sarah Gadon). Když dostane příležitost dostat se k viru nemoci sužující právě tuto hvězdu, neodolá, a sám na svém těle virus vyzkouší. Netuší, že tentokrát je virus smrtelně nebezpečný... Přiznávám bez mučení, já ty Cronenbergy nějak nechápu. Stejně jako jsem tápal při "otcově" Crashi, tak tápu i při synově Antiviralu. Děj je natolik originální (a ulítlej), že ani nejsem schopen říct, jestli se mi líbil nebo ne (spíš ne). Nicméně absenci poutavějšího příběhu zde bohatě nahrazuje technicky filmová stránka filmu - např. kamera a scény jsou naprosto úžasné - všudypřítomná bílá barva (na které se krvavé skvrny obzvláště výjimají), hudba a tak. Jedině snad bych pro příště ještě doporučil méně zpomalených záběrů, no a samozřejmě trochu připlatit scénáristovi... ()
Ve stopách otcovy tvorby z 80. let ... je to stejně divný, úchylný, slizký, krvavý a psychologický dílko ... kratší stopáž by mohla zrychlit tempo filmu, ale i tak na celovečerní debut dost dobrá práce :) ()
Výborná myšlenka, která extrémisticky a bizardně prohlubuje posedlost celebritama. Ať už od osobních věcí, které celebritám patřili jako třeba kalhotky či jiné naprosto perverzní záležitosti. Zde lidé touží po nemocech či virech celebrit a chtějí se jimi infikovat, aby se cítily, tak špatně jako jejich vzor. Nápad výborný a první půlhodina naprosto skvělá, ale postupně film upadá a ztrácí tempo i můj úplný zájem. Ambiciózní téma, ale zpackaný scénář. 40% ()
Nemoce/Emoce a téměř čistá práce... "Dostávám se blíž k sobě." ()
Podobenství o úchylném bulváru a pokřiveném myšlení jeho konzumentů. Už jim nestačí rochnit se v soukromí celebrit, ale chtějí s nimi sdílet třeba i jejich nemoci, byť by byly sebehorší. Technik, který sám na sobě musí vyzkoušet všechno, co mu přijde pod ruku (rozuměj nemoci), je jako bulvární novinář, který propadne klamnému přesvědčení, že je jeho práce důležitá, že je skutečně nezbytné, aby se co nejvíc lidí dozvědělo, že se nějaká celebrita zasnoubila, že se s někým rozchází, kde se kdy a s kým ožrala, nebo jak vypadá její právě narozené dítě. Prostě sračky a zbytečnosti, bez kterých už si dnes mnozí lidé v západním světě nedokáží představit život, naopak jsou podobných informací schopni konzumovat mnohem více než kdy v minulosti. Moc dobře si uvědomuju, že je to sajrajt, o to podivnější je možná fakt, že jsem i já býval bulvárním novinářem (lehoučkej kalibr z Brna). Nechci se vymlouvat, ale patřím ke skupině lidí, kteří si nemůžou moc vybírat, čím se budou živit, tedy pokud jsou v určitou chvíli odkázáni na zaměstnanecký poměr (proto se často snažím stavět na vlastní nohy, abych nemusel kydat hnůj, na kterém si někdo bezskrupulóznější než já postavil živobytí). Takže námět založený na premise "ztvárníme to ad absurdum" moc zajímavý, momenty jako "celebritě bychom rozhodně rádi pomohli, ale ty si pomož sám" jakbysmet, ale jinak se to místy dost vleklo, chvílema to bylo krajně nechutný (já vím, byl to záměr, ale stejně...), hlavní hrdina mě neskutečně odpuzoval (jednoduše jsem k němu pociťoval osobní antipatie - nemůžu za to), a pak mi vadily i přešlapy typu chlap je na umřití, dělá ve firmě s viry, pár týdnu se v ní neukázal, najednou se sem dohrne a nikdo ho ani náznakem nepodezírá, že by třeba mohl ve vlastním těle vynášet cenné vzorky. Taky jsem si říkal, že by si třeba mohl žít trochu líp, když měl takhle specifickou profesi a ještě si k ní přivydělával spoluprací s ilegálními řezníky a pokoutní konkurencí. Všechen ten hnus bych nejraději ocenil tak dvaceti procenty - jednou hvězdičkou, ale to by bylo fakt nespravedlivý, trestat tvůrce za to, že se jim podařilo udělat přesně to, co si předsevzali, totiž hnusnohnusnej biják. Jestli nic takovýho nechcete vidět, tak na to ani (ROZHODNĚ) nekoukejte. Tohle fakt není žádná Pretty Woman. ()
Nevím co to bylo, ale nemohl jsem to nedokoukat. Velice zvláštní film, který si určitě zaslouží ještě jednu projekci, v čele s vynikajícím Calebem a fantastickou vizuální stránkou, jenž podtrhovala onu zvláštní atmosféru celého snímku. Úvod ale Lars von Trier hodně potěšil. Prostě debut, za který se nemusí Brandon stydět. ()
Budu muset bohužel tentokrát souhlasit s většinou diváků. Je to nuda, zbytečně moc dlouhé a vážně hrozně málo akce. Zase na druhou stranu je to celkem hodně zajímavý film, takových jako je tento moc není. V žádném případě mi to nepřijde jako horor, ani jako sci-fi, ale spíš takový lepší thriller. Určitě to taky dobře zachraňuje po herecké stránce Caleb Jones. Aspoň, že ten konec byl takový zvratově fajn. Akorát stačilo jenom malinko něco přidat a určitě by si to zasloužilo mnohem vyšší hodnocení. ()
Reklama