Režie:
Terrence MalickScénář:
Terrence MalickHudba:
Hanan TownshendHrají:
Christian Bale, Cate Blanchett, Natalie Portman, Imogen Poots, Brian Dennehy, Jason Clarke, Joel Kinnaman, Freida Pinto, Isabel Lucas, Thomas Lennon (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Smyslný portrét hédonistického hollywoodského života očima Ricka, scenáristy, který hledá smysl své existence. (HBO Max)
Recenze (111)
Film beru jako nepřímé pokračování The Tree of Life, jen s Knight of Cups už se Malick úplně odpoutal od narativních pravidel. Je to symfonie obrazů, hudby a voiceoveru. Malick vám neřekne, co se stalo. On vám to ukáže. Někdy explicitněji a někdy méně jasně. Záleží na vás, jak moc si nad tím chcete lámat hlavu (někdy zbytečně). Zbožňuju fakt, že celý příběh odvyprávěl pomocí tarotových karet. Jako vždy se nebojí náboženských analogií. Christian Bale, Blanchett a Portman jsou nádherně poetičtí. Nicméně bych uvítala kratší stopáž, protože ne všechny segmenty se zdají nutné. Tower a Death byly každopádně nádherné. Použití skladby Exodus mi jen potvrdilo, že jsem s Malickem na stejné vlně. ()
Naprosto nedivácký film. Chápu, že Malick chce zprostředkovat divákovi stres a zrychlenou planost (velko)městského života odtrženého od Boha a používá k tomu adekvátní výrazové prostředky, ale jako divák nechápu, proč by mělo být v mém zájmu onen stresující zážitek podstupovat. To je jakobych chtěl pochopit spouštěč epileptického záchvatu a kvůli tomu upřeně 2 hodiny koukal na stroboskopický efekt. Nostalgicky vzpomínám na ty časy, kdy Malick hledal a dokazoval přítomnost Boha v zázraku a harmonii přírody...v lánech větrem se vlnící trávy... ()
Ačkoliv se nemůžu zcela ztožnit s problémem otázky krize středního věku (žádnou jsem ještě nezažil) a i přesto, že Malickův filosofický výstup je místy až příliš doslovný, KNIGHT OF CUPS je snímek, který velmi oceňuji. Malick se zde téměř dvě hodiny velmi intenzivně snaží doručit sdělení, které umně transformuje do filmového vyjádření a první 3/4 jsou plné podnětů, které díváka udžují v maximálně bdělosti. Není třeba dodávat, že jak pro Malicka, tak především pro Christiana Balea je snímek velmi osobním vyjádřením. Hudební složka jako u většiny Malickových filmů funguje na výbornou, práci Emmanuela Lubezkiho snad není potřeba ani komentovat a úvodních 15 minut patří mezi jedny top filmové zážitky. KNIGHT OF CUPS je snímek, který nemusí každého oslovit, nicméně se k vám po celou dobu snaží promlouvat. Což nepovažuji za úplně všední filmový zážitek. ()
Mallickovy alegorie byly snesitelné u Stromu života, film K zázraku byl již značně mimo mísu, ovšem Rytíř pohárů je dle mého naprosto přestřelená, pseudointelektuální masturbace. Malick těží ze statutu uznávaného tvůrce, kdy do svého výmyslu obsadí slavná jména a spoléha na to, že se jeho anální tvorbu budou ulepení brýlovci snažit dešifrovat tak dlouho, až jim nezbyde nic jiného, než konstatovat, že tohle je prostě ryzí umění. Líbilo se mi pár jednotlivých momentů a nápaditých přechodů mezi scénami (které jsou řízeny myšlenkou, pocitem atd.), avšak jako téměř dvouhodinový celek je to pro mě ztráta času... 3/10 ()
Na Knight of cups som sa celkom tešil, ale aj tak som už k nemu radšej pristupoval s určitou rezervou, keďže Terrence Malick síce patrí medzi mojich veľkých obľúbencov, ale po Strome života už točí prakticky to isté, no aj tak ma opäť dostal. Tie prvé minúty ma vôbec nebavili a bol som pripravený na moje prvé veľké sklamanie od Malicka, ale už po chvíli si ma to začalo postupne získavať. Ani tentoraz sa o nejakom plnohodnotnom príbehu vôbec hovoriť nedá, ale tento originálny Malickov umelecký štýl je tak nesmierne okulahodiaci a pôsobivý, že mu stále nedokážem odolať. A tak aj, keď sa tu divák nič nové nedozvie, každý dobre vie, že aj ľudia z vyššej spoločnosti, ktorí majú na prvý pohľad všetko tiež v sebe môžu pociťovať prázdnotu, čo striedaním žien a povrchných známostí určite nezmenia, ale opäť som si vychutnával takmer každý záber, kde sa striedajú sekvencie z mesta a prírody, čo mi výborne sadlo a podporené zaujímavým a podmanivým voiceoverom. K tomu perfektné obsadenie, či už hlavný hrdina Christian Bale, okolo ktorého sa točí skvostné ženské zloženie v podaní Natalie Portman, Cate Blanchett,, Freida Pinto alebo Imogen Poots a nespočet ďalších známych hercov. A hudba tiež nesklame, mnohé sekvencie výborne podporí. Takže určite by som bol veľmi rád, keby už Terrence Malick natočil aj niečo odlišné, ale aj tak nemôžem hodnotiť horšie, mne sa to stále dosť páčilo. A keďže prakticky nikto iný už takto filmy netočí, tak sa toho zase tak rýchlo neprejem a raz za rok, dva s podobným filmom určite nemám problém. 73% ()
Vizuálně opojné. Podmanivé. Jako život. ()
"My son... you are just like I am. Can’t figure your life out? Can’t put the pieces together? Just like me. A pilgrim on this earth. A stranger. Fragments... pieces... of a man." Žalozpěv za duši moderního člověka. Člověka bloudícího, neúplného, roztříštěného. Člověka odloučeného od světa, Boha, přírody, odcizeného sobě samému. Žádný Malickův film v sobě nenese tolik bolesti a smutku, žádný toho neříká tolik o duchovní krizi dneška a mrákotě, která nás obklopuje. A byť se na první pohled může opak zdát pravdou, žádný v sobě zároveň nechová tolik naděje na procitnutí, nový začátek... ()
Vůbec to jeho poetické fantazírování o životě (respektive o otázkách krize středního věku, což jsem si přečetl až tady) Terrenci Malickovi nežeru. Absence scénáře a autentické reakce herců byly zjevně myšleny jako pozitivum, ale z výsledného produktu to u mě naprosto vyznívá jako mínus. Co se týče budoucí fetišistické Malickovy tvorby, už budu nadále velice obezřetný. Tohle mu opravdu může žrát je Christian Bale, který bude podobně založený...3/10! ()
Ono je samozřejmě moc příjemné stíhat kamerou Teresu Palmer nebo Natalii Portman. Ale po pár minutách i tady je potřeba něco hmatatelného, nějaký příběh. Terrence Malick to zase udělal a tentokrát už jsem mu to neprominul. Hluboce rozjímavý tvůrce nás zavádí do znudění moderního jedince, jeho vnitřní rozpolcenosti, čeká nás mnoho výjevů, mnoho obrazové rozkoše, mnoho nudy. Jeho myšlenky jsou o ničem i o všem, umí zaútočit i dokonale zamotat hlavu. Malicka není snadné mít rád, ničí kritiky i samotné diváky. Zvlášť v posledních letech. To the Wonder jsem s výhradami zvládnul a vlastně byl spokojený. Tohle už mi nesedlo. Kde jsou ty časy výtečných (a také meditativních) kusů jako Tenká červená linie nebo Nový svět? Sic i dnes umí zalézt pod kůži a donutit přemýšlet, ale ta jeho zauzlovanost a artovost je už fakt přes čáru. Emmanuel Lubezki tradičně skvostný!! ()
Istý filozof sa raz boril s dilemou, či má do svojej knihy pripájať aj poznámky a vysvetlivky. Nechcel totiž, aby bola príliš dlhá a tým pádom nezrozumiteľná. Nakoniec ich tam predsa dal, lebo citujem "Ak sa veľkosť knihy nemeria počtom strán, ale časom potrebným na jej porozumenie, mohlo by sa o nejednej knihe povedať, že by bola oveľa kratšia, keby nebola taká krátka." Potrebujete vysvetlivky a komentáre? ()
Kamerový fetiš. Poezie v každém záběru aneb útržkovitý dokument o zdánlivě bezcílném proplouvání zázrakem jménem život. Všichni jsme poutníky... ()
Po To the Wonder druhé sklamanie za sebou. Až príliš do seba zahľadené a zbytočne dlhé. Malick každým ďalším filmom viac a viac stráca kontakt s divákom. Vizuálne samozrejme opäť nádhera, ale chcelo by to výraznejšiu hudbu . Herci super. 5/10 ()
Další Malickova šílenost. Režisér se už úplně vysral na nějakého diváka a servíruje si stále dokola sice krásné ale nic neříkající obrázky. Pokud tomuhle někdo říká film, já mu to neberu. Pokud tomuhle někdo říká zábava, tak klobouk dolů. Malick mě zajímá jen z prostého faktu, že do svého filmu vždy naláká zvučné herecké jméno. Tentokráte se jeho "obětí" stal Bale. 30% ()
Už jsem to psal dříve u jeho filmů a musím to napsat znovu a znovu. Malick není pro každého. Jeho prezentace myšlenek, úvah a i vnitřního tápání věřícího člověka převedena na plátno nemusí být každému jasně srozumitelná. Já si bohudíky každý jeho film nesmírně užívám. Nemohu říci sám, že vždy vše zcela chápu, přesto tak nějak vnitřně cítím, že ta jím vysílaná energie je mému nitru srozumitelná a že je na téměř podobné frekvenci. A jsem za to nesmírně rád. Zdaleka jsem neviděl od Malicka vše a každý jeho film mám uchován jako láhve starodávného koňaku, které se otevírají jen při významných příležitostech či situacích, či kdy zkrátka je na ně už konečně chuť. Tenhle film si suším v archívu už dlouho, ale dneska se den nějak nepovedl. Nálada pod psa, venku létá do rozkvetlých stromů cosi jako sníh a tak jsem měl chuť něco vidět. Hned od prvních sekund zase poznáte Malickův rukopis. A ač u filmů kameramany mění docela často, nějak se mu daří ten rukopis přenášet do každého dalšího snímku. Já ty rotující kamery kolem postav či neskutečně nápadité záběry prostě zbožňuji! Jeho vituální pojetí života a světa je divákovi předkládáno tak, že často musí jen žasnout nad těmi čarokrásnými obrazy. I zde si Malick klade stále tu stejnou starodávnou otázku. Quo vadis ... ? Kdo jsme, kam vlastně kráčíme...? Proč tu jsme? Christian Bale se skvěle zhostil role chlapíka, kterému po materiální stránce vlastně nic nechybí. Žije si v blahobytu, v luxusních moderních domech o nichž my můžeme jen snít, čas tráví s nádhernými ženami, ale snad právě proto je v tom konzumním stereotypním odžívání svých dní ve zlaté kleci pomalu ale jistě znechucen a trochu udiveně si klade otázku zda to je skutečně ten důvod proč tu jsme? Krize středního věku někoho uvede do deprese při ohlédnutí zpět, ale jiného může naopak nakopnout, protože ještě není konec a cílová rovinka je ještě relativně daleko. Malick se navíc snaží laskavě připomenout, že i v krušných chvílích na těžké chvíle nikdo není sám, že je tu vždy někdo kdo je tu neustále s námi. Pro věřící je to možná útěcha, ale nevěřícím stejně nezbyde nic jiného, než se z toho všeho nějak vysekat sám. Vždycky se dá ale začít znovu. Vždycky, jen se nebát udělat ten krok vpřed. Terrence Malick film tentokráte prolnul nádhernou hudbou Hanan Townshenda a nebál se sáhnout ani k Edvardu Griegovi (jehož miluju). Fascovalo mně, že Suita No. 2 z Peer Gynta do filmu padla jako ulitá ač jindy klasika ve filmech obzvláště takto vážných a moderních může mírně rušit. Jestli mohu doporučit, pusťte si dle rady uvodních titulků film hodně nahlas a na velké obrazovce. Pak už se nechte jen vtáhnout hluboko do vašich vnitřních úvah až kamsi do mlžných krajin své duše. Pane Malicku, tohle byl další filmový skvost! Dávám za 5 a kdo nepochopil, nechť prosím nekomentuje... ! * * * * * ()
Lokace, hudba, lokace, hudba. Zbytek je navíc. ()
Strom života byl geniální dílo, prakticky dokonalé v každém detailu, ale čím víc Malick zabředává do toho stylu vyprávění, tím víc se vzdaluje v příbězích i postavách všemu co by mohlo být zajímavé, jeho filmy se pomalu stávají odosobněnou nudou, a to je velká škoda. ()
Celý film vyzeral jak tapeta na Windows. Nie, ja mám Malickove filmy rád, hlavne tie tri “prírodné” (Línia, Svet, Strom), tu mi ale prišiel dosť mimo. Hlavne v tom zmysle, že všetky tie povrchné veci, na ktoré tu poukazuje a ktorými sa podľa neho vzďalujeme od podstaty, sú asi tak sen a vrchol ľudského bytia, a Baleov šepot niekde v údolí, ich neprehluší. Všetko je to strašne sebaisto prázdne. A jediné, v čom mi to naozaj fungovalo, bolo akoby prepojenie medzi náboženským To the Wonder a svetským Song to song (obe prídavné mená si predstavte v úvodzovkách). 50%. Kamera krásna a Natalie Portman je úžasná herečka. ()
Konečně film o realitě. O takové realitě, jaká doopravdy je. Plná prázdnoty, ale zároveň naplnění! Úžasné. ()
Posledné 3. Malickové snímky, mi pripadajú, akoby ich jedna MATER mala ! Podobné : AKO VAJCE - VAJCU. Trojičky ! Pre mňa momentálne - neznesiteľný režisér, kde musím sa skutočne snažiť, aby som dopozeral jeho snímky do konca, so silným sebazaprením ! Je to film o zmysle života, psychologický s donekonečna sa opakujúcim hudobným motívom, a akože magickou kamerou - Chiva Lubezkého v URBANISTICKOM vyznení. FILOZOF, ako vyšitý, že sa pýtam : „Koho toto vôbec zaujíma” ? Má trendové obsadenie, kde Christian Bale, sa prechádza z miesta na miesto, extrémne zamyslený. Ostatní herci sa tu objavia, a zase zmiznú. Film nemá absolútne žiadnu logiku a dej. Malick sa musel zblázniť, lebo si pamätám, že jeho prvé - 3. snímky, bola úplne iná káva ! Bavili ma. Už Nový svet, je pre mňa problematický. Práve kamera, aktuálne najlepšieho kameramana na Svete, Emmanuela Lubezkého, i keď sa dokolečka opakuje, je jediná záchrana, ktorá vylepší celkový dojem, nie je to film, ktorý si zapamätám, je to film, ktorý má takmer umučil k smrti ! Obyčajná blbosť ! 2. hodinová mučiareň ! Ocitol som sa na filmovej tortúre ! ()
Mallick je prostě svůj a točí si filmy po svém a pouze pro své diváky. Jeho fascinace přírodou a vnitřními monology, je viditelná ve všech jeho filmech. Stromem života naznačil, kam se jeho kariéra bude ubírat a postupně začal ztrácet některé ze svých diváků. Snímkem "K zázraku" jen potvrdil, že mu nejde o přímý děj ani o vykreslení postav. Pouze krásné obrazy a hluboké myšlenky, které možná mají, nebo nemají význam. Jasně tím dal najevo, že jeho film nejsou pro každého a co může někoho fascinovat, to může jiné unudit k smrti, popřípadě si z nich může něco odnést i divák, který není znuděn, ani fascinován. A tím divákem jsem právě já. Vnitřní monology jsou pro mě z 90% o ničem a jen občas se najde myšlenka, se kterou se mohu ztotožnit, případně se jí nechat inspirovat. Sledovat "mrtvé" postavy, které bezcílně chodí, bloumají, přemýšlejí, odcházejí a přicházejí, litují se, ale po celou dobu spolu nemluví, nic neřeší, je pro mě občas dost neúnosné a nepochopitelné, stejně jako jeho činy, které by nedělal nikdo s IQ nad 80. Proč se postavy chovají, jak se chovají, proč se jen dívají a nechávají mluvit jen své nitro, to nikdo neví, ale postavy v Mallickových filmech, takové prostě jsou a divák je musí tak i vnímat. Mallick si svými filmy, vytváří alternativní vesmír, kde si spolu postavy nepovídají, ale pouze bloumají a nějak proplouvají životem. Pro koho byl neúnosný film "K zázraku", ten se musí "Knights of Cups" vyhnout ohromným obloukem. Jestli byl "K zázraku" ještě pořád film s příběhem o tom, jak se muž nedokáže rozhodnout mezi dvěma ženami, "Knights of cups" je bez jakéhokoliv nosného děje. Přiznám se, že ani já nevím o čem film byl, co byly všechny postavy zač ani, jaká byla jejich životní cesta, nebo cokoliv podobného. Na druhou stranu jsem si z filmu odnesl to co ze všech Mallickových filmů. Vizuální nádheru. Emmanuel Lubezki je kamerovým mistrem a jen díky němu jsou současné Mallickovy film, snesitelné i pro mě. Jeho kamera je fascinující a právě ona vizuální stránka, táhne Mallickovy film aspoň nějakým směrem. Směrem, kdy divák může sledovat fascinující obrazy. Nic jinému už mi Mallick bohužel nenabízí a obvám se, že se brzy dostane do stavu, kdy natočí film, který bude o jednom bytě a jedné postavě, která bude dvě hodiny meditovat v pokoji a bloumat nad smysly života. ()
Reklama