Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Javier AguirresarobeHrají:
Cate Blanchett, Alec Baldwin, Sally Hawkins, Bobby Cannavale, Andrew Dice Clay, Peter Sarsgaard, Louis C.K., Alden Ehrenreich, Michael Stuhlbarg (více)Obsahy(2)
Když vás život srazí na dno, nezbývá než se od něj odrazit… Jasmína (C. Blanchettová) byla elegantní a pohodlnou dámou z lepší společnosti žijící si na vysoké noze, a to hlavně díky svému muži, podnikateli Halovi (A. Baldwin). Jeho podvodné machinace však vyplynuly napovrch a do obrovských dluhů se dostala s ním také Jasmína, co o ničem neměla ponětí. Ze dne na den se tak svého bezstarostného života musela vzdát a nyní je nucena začínat od nuly v pro ni ponižujícím prostředí u své nevlastní sestry Ginger (S. Hawkinsová), kde přichází do kontaktu se světem, který jí byl do této doby zcela cizí. Postavit se na vlastní nohy jí ale bere mnoho sil a dostává se na pokraj zhroucení, z čehož si pomáhá alkoholem a dávkami antidepresiv. I přes to všechno si však nic nehodlá připustit... Komediální drama režiséra a scenáristy Woodyho Allena na motivy divadelní hry Tennesseeho Williamse "Tramvaj do stanice Touha" uchvátilo zejména výkonem Cate Blanchettové. Ta za svou roli získala několik desítek cen – mezi nimi např. Cenu newyorské filmové kritiky, Cenu britské filmové akademie, ocenění na „nezávislých Oscarech“ Independent Spirit Awards a také Zlatý glób i Oscara za hlavní ženskou roli. (Česká televize)
(více)Recenze (694)
Není všechno zlato, co se třpytí. Neříkám, že Allen neměl ve svých předchozích filmech etický rozměr, ale ten většinou ustupoval ironii. Tragika věčně pokulhávala za všeprostupujícím výsměchem. Je zajímavé, že zatímco Scorsese se ve svém Vlku z Wall Street nad životem obětovaným penězům a klamu pochechtává, právě Allen podobnou tématiku zpracovává s nebývalou vážností. Nad Jasmínou, jíž nemilosrdně dohnala prázdnota předchozího života, se vám chce spíš plakat, než smát. ()
Allen objevil další svou hereckou múzu a s ní i čerstvou mízu. Po Scarlett Johanssonové přichází o generaci starší Cate Blanchettová. Zvládá herectví na druhou, roli hrdinky, která si také neustále hlídá vlastní "roli", z níž tu a tam vypadne - a to je vždy požitek.Postava Blanchettové zosobňuje ženu, které se sladký život zhroutí, když její bohatý manžel čili Alec Baldwin skončí ve vězení. Za novým životním startem míří ke své sestře v osobitém podání Sally Hawkinsové, které však stále dává najevo pohrdání počínaje úrovní bydlení a konče známostmi. Teatrální dáma s migrénami, prášky a alkoholem, mísící v nadřazeném chování snobskou povýšenost s obranným sebeklamem, dokáže být díky Blanchettové neskutečně protivná, dojemná i zábavná zároveň. ()
Natěšená z opětovného setkání s Woody Allenem, výměny New Yorku za malebné San Francisco a příležitosti užít si herectví Cate Blanchett jsem očekávala bombu - která se však ukázala být spíše dýmovnicí... Tak nějak se nedařilo do filmu zanořit a nechat se unášet, pro téměř násilné skoky do teď a předtím mě nutil být zbytečně ostražitou a na postavy okolo Jasmine jsem si dlouho a s notnou dávkou tolerance musela zvykat. Dobrá zpráva je, že ještě dlouhé hodiny poté byla moje mysl zaměstnána rozdílným údělem obou sester (kvalitní geny zajišťují kvalitní životní úroveň, jak patrno) i tím, jak s ním uměly žít, ale stejně, jako se Jasmine odmítla smířit s přechodem z plného světla blahobytu do přítmí dělnické třídy, i já špatně nesu rozdíl mezi vysokým očekáváním a rozpačitým výsledkem... Ovšem, pro naprosto dokonalou Cate a typické Woodyho úžasné kostýmy nevylučuji opravnou zkoušku, která by mohla dopadnout na čtyřku ;-) ()
Jasmíniny slzy je pro mě zatím nejdepresivnějším Allenovým filmem, který jsem od něj doposud viděl. Absolutní úspěch tohoto snímku tkví v dechberoucím hereckém výkonu Cate Blanchett a ve scénáři, při jehož filmové inscenaci mrazilo na zádech a tuhla krev v žilách. Jasmine to nemá v životě vůbec jednoduché, o životní mizérii by mohla povídat vlastně i její sestra. Když už se zdá, že se objeví světlo na konci tunelu, tak je náhle zavalano hromadou kamení, které zadusí veškerou naději. Zkrátka velice dobře zahraný a napsaný film, který se zaryje do paměti. ()
Woodyho ďalší film= ďalší sviatok a už tak trochu každoročná fanúšikovská príjemná "povinnosť". Blue Jasmine je typom "allenovky", ktorá nevyčnieva, keď tak hereckým výkonom Cate Blanchet. Príliš naratívne. predvídateľné, na druhej strane obsahujúce presne tie všetky ingrediencie, ktoré má a vie len WA. Ako fanúšik by som možno oželel kvantitu a raz za cca tri roky si počkal skôr na kvalitu typu Midnight in Paris. Teda ze predpokladu, že Woody sa stane nesmrteľný tým, že nezomrie:) ()
Tak tohle mě vůbec nechytlo. Nehorázná nuda, Cate Blanchett chovající se jako kráva, nesedlo mi ani to skákání mezi minulostí a přítomností. První film od Woodyho Allena co se mi nelíbil. PS: Teď koukám, že Cate Blanchett dostala za výkon v tomto filmu Oscara? WTF? ()
Je obdivuhodné ako sa niektorí ľudia dokážu sami seba neustále klamať... Woody Allen tentokrát vsadil na depresívnu náladu a ponúkol pohľad na ženu, ktorej sa rozsypal život, bez toho, aby si to uvedomovala. Humoru je ako šafránu, zrejme to bude jeho najsmutnejší film aký som videl. Herecký koncert predviedla Cate Blanchett, ktorá mala dostatok priestoru a zatienila všetkých. Aj samotného majstra. 3+ ()
Není to nic světoborného, ale Woodyho filmy mám rád, protože jsou prostě život a hezky ho zachycují, tedy až na poměrně nevkusné Kouzlo měsíčního svitu, které nebylo kdo ví jak špatné, ale působilo příliš pohádkové a sentimentálně na můj vkus. Tady se bylo hodně o co opřít v hereckých výkonech a herci příběhově také měli "co hrát", ono psychicky a fyzicky nemocní se hrají asi ze všeho nejlépe, když se ohlédneme na pár posledních Oscarů. K páté hvězdičce mi tu chyběla nějaká hlubší část filmu, film ve mně tak nějak nic nezanechal, ale byl příjemný na zhlednutí. ()
Vynikající herecký koncert Cate Blanchettové. Ona sama zde září přímo obdivuhodně a každou repliku jí člověk snadno uvěří. Bohužel horší už je to dle mého názoru s Woodym. Tento film totiž nebýt typického Allenovského soundtracku, už rozhodně jeho klasickou tvorbu, zejména scénář, moc nepřipomíná. Každopádně i tak, zajímavý příběh o chamtivosti a zasloužilém trestu. ()
Woody natočil opět stejný film, ale tentokrát ťal do živého. Až nelítostná, a strašně smutná studie jednoho lidského příběhu. A Cate Blanchett v jedné z životních rolí. ()
Jsem v depresi, děkuji Cate a děkuji Woody :-) Mé vůbec první seznámení s Allenovou tvorbou a přestože jsem se mu doteď vyhýbal a vyhýbat se mu budu pravděpodobně i nadále, tak jeho Blue Jasmine mě opravdu strhla od samotného začátku až do úplného konce- protože Cate Blanchett. Nevím, ale kdybych byl hercem, asi bych s ní nikdy nechtěl hrát v jednom filmu, páč ona má tu (ne)hezkou vlastnost ukradnout si celej film sama pro sebe. A platí to i o slzách její Jasmíny, zahrát takhle komplikovaný charakter, který i přes jeho nadutost nemáte problém si zamilovat a i tak trochu politovat, to už chce kumšt... A Cate ho má na rozdávání. A já z ní teď mám depku a až mi bude ve čtvrtek ráno při cestě z práce svítit nad hlavou měsíc, budu jí ještě pořád mít. A to ten měsíc ani nemusí být modrý... ()
Vcelku zklamání. Woody po pár letech zase tlačí na dramatickou strunu a až nebezpečně moc se přibližuje Darebáčkům, kteří jsou z Woodyho filmografie pro mě doposavad jeho největším průserem. 5/10 ()
Netradiční Woody Allen s tradičními vtípky, tématy a hudbou. Vynikající Cate Blanchett a výtečný Alec Baldwin. Mně se zkrátka nemůže stát, aby mě Woody Allen zklamal. ()
No jo no, bejvaly časy (a neni to tak dávno), kdy se Woody při tvorbě poctivý depky obešel bez tuny prášků, litrů alkoholu a dramatických pauz na hluboký nadechnutí ... bejvaly. A jakkoliv Cate Blanchett podala (doslova) dechberoucí výkon, nemůžu se ubránit dojmu, že drtivou většinu stopáže tu ukázkovou neurotičku spíš jen karikovala. Což mě při tak vážnym tónu celýho snímku ňáko rušilo. ()
Spojenie dvoch obrovských talentov, naplno zúročené. Woody Allen pre(na)písal postavu, ktorá je výzvou najväčšieho kalibru a zasadil ju do príbehu, v rámci ktorého je čo hrať, kde improvizovať, čím obohacovať, čo naznačiť, čím prekvapiť, chvíľami až šokovať. Cate Blanchett sa ňou nechala dočista pohltiť, stratila sa v nej a ja som chvíľami zabúdal, že je to iba filmová postava. Ale čo som vlastne prekvapený, ako inak to mohlo dopadnúť? Teším na opakované projekcie, je sa v čom kúpať. (...a priatelia - prestaňte šetriť tými piatymi hviezdičkami) ()
Strašně dlouho trvá, než se dostaneme do relativně emotivního finále. Pro mě jeden z nejdelších Allenů. ()
Snaží se tu Allen ukázat, jak je dnešní svět rozdělen? Že bohaté paničky mohou spokojeně žít jen s bohatými manžílky a "obyčejní" lidé si najdou obyčejné lidi? Každopádně výkon Cate Blanchett stojí za zhlédnutí. Letošní Oscar má jistý. ()
Je to riadne divadlo. Ďalšie sklamanie vo Woodyho podaní. Namiesto plastických charakterov dostanete iba karikatúry. Kritika meštiactva otravná a bezzubá. Blanchett hrá ako divá, ale zbytočne. Woody na staré kolena stratil ironický odstup od svojich modiel (Bergman, Williams) a prvoplánovo ich vykráda. Prečo ešte aj byt chudobnej sestry, čo maká v supermarkete, musí byť zariadený tak útulne a pomerne luxusne, dokonca tam je aj knižnica. Nijako to neprispieva ku kontrastu prostredia, z ktorého Jasmín prišla, a do ktorého prichádza (štýlovo to však sedí do režisérovho bedekerového obdobia, kde všetky prostredia musia vyzerať ako z nábytkárského katalógu). Vyskytne sa aj viacero dramaturgicko-logických otázok. Jasmine nie je poriadny psychotik, ale len taký sympatický allenovský neurotik, čo zobká antidepresíva a sem-tam trpí samomluvou. Nechce sa mi potom veriť, že by bola takáto postava schopná tak fundamentálne oklamať niekoho, kto sa má stať jej mužom. Ani ten záver nie je žiadna extra katastrofa (čo by si inak takýto príbeh vyžadoval), iba klišé o modernom človeku, čo je odsúdený na večné existencialne utrpenie. ()
Woody Allen o klamech, sebeklamech a depresi, s výbornými postavami. Cate Blanchett naprosto vynikající ve všech polohách deprimované Jasmine, stejně tak Sally Hawking jako Ginger, která bohužel zůstává i herecky trochu ve stíni své "sestry". ()
Při zhruba padesátém záchvatu hlavní hrdinky mě film přestal bavit. Přirovnání Edisona a elektrokonvulzivní terapie pobavilo a když se nad tím tak zamyslím, tak to bylo jediné moje zasmátí u filmu. A od Woodyho chci více zábavy! On na to má. Navíc jako jakási moderní variace Tramvaje do stanice Touha, mě to místy i celkem otravovalo. Hlavně buranské mužské postavy. A Jasmine ztvárněná kvalitně hrající, ale ne zcela využitou Blanchettovou mě víceméně celou stopáž lezla krkem. Bláznivé zlatokopce se těžko přeje (z podobných žen mi je v reálu blivno). Film určitě mohl jít více do hloubi duše hlavní hrdinky a ne jen klouzat po povrchu. Opakovaná scéna kdy neurotická Jasmine ve stresové situaci sahé po lékovce s Xanaxem byla otravná. Takže Woody mě svým nejnovějším počinem rozhodně neurazil, ale ani nenadchl. Zapsal si další zářez do své bohaté filmografie, co rok to film, ale bohužel opravdu výborný film natočí jeden za tři roky a snímkem Blue Jasmine rozhodně nenavázal na své nedávné počiny VCB a Midnight in Paris. V Paříži a hlavně Barceloně mi bylo mnohem lépe, ze San Francisca odjíždím téměř bez vzpomínek a to je chyba... ()
Reklama