Režie:
Denis VilleneuveScénář:
Javier GullónKamera:
Nicolas BolducHrají:
Jake Gyllenhaal, Mélanie Laurent, Sarah Gadon, Isabella Rossellini, Joshua Peace, Tim Post, Kedar Brown, Stephen R. Hart, Jane Moffat, Paul StephenObsahy(2)
Tertulianu Afonsovi změní život videokazeta s filmem, ve kterém hraje muž vypadající přesně jako on před pěti lety. Z obyčejného středoškolského učitele dějepisu se tak rázem stává muž posedlý touhou najít svého dvojníka. (Pria)
Recenze (547)
Film na bednu, do slova a do písmene. Denis na mě s ním udělal rozhodně větší dojem, než se svým minulým kouskem. Pečlivě budovaná atmosféra, stupňující se napětí, solidní herecké výkony a hlavně naprosto šokující konec. Konec, který jsem tak nějak nepobral, což mi ale vůbec nevadí. Na druhou stranu, nemusím vědět všechno. ()
Enemy patrí podľa mňa ku skutočnej filmovej špičke, kde po dopozeraní, človek pochopiť, čo sa vlastne stalo a čo to vlastne videl. A čím viac nad filmom premýšľa, tým viac v ňom objavuje. Rozhodne ide o dielko pre trošku náročnejších divákov, no je to vizuálne silné, strhujúce, nápadité a absolútne fantasticky natočené a zahrané. ()
Nebyť toho konca a Denis by mi to pekne vysvetlil, tak dám určite 5 hviezd. On vie skrátka vytvoriť neskutočnú atmosféru vo filme, vždy má výbornú muziku a Jakeovi by som dala kľudne desať hviezd. Výborná vec, celý čas som čakala čo sa z toho vykľuje, ale toto som nečakala ... v každom prípade jeho Požáry a Zmizení boli predsa len stráviteľnejšie, určite si to pozriem ešte raz a čakám na ďalší jeho film. ()
Dokonalé vyjádření strachu z odpovědnosti, celé ty podvojné principy, úžasné provedení. Vzhledem k mému strachu ze závazků a k mé napůl šílené/napůl v nepořádku (to je asi to samé) mysli se mnou film rezonuje. Atmosféra je absolutně pohlcující, jako bažiny, které nemilosrdně polykají zaživa. Nenávidím přetaženě dlouhé scény, tady mi ale přišly všechny scény, jako by měly svůj vlastní příběh (život). Vše bylo takové napůl mrtvé a zároveň až hororově živé. Jeden z nejlepších mysteriozních filmů - ever. ()
To je tak krásnej pocit, když mi film sedne naprosto každým elementem, který obsahuje. Od plakátu přes poslední záběr až do následného googlování jednotlivých interpretací. Gyllenhaal pod vedením Villeneuveho a film pod vedením zřejmě ohromně chytré předlohy. Mám ohromnou radost, že jsem snad zase narazil na režiséra, kterého je třeba soustavně sledovat a mám ohromnou radost, že jsem objevil tohle hutné žrádlo. Tam, kam koukal Barton Fink okem Lynche, tak tam někde se možná odehrává Enemy. Tam někde je ten největší pavouk. Zamiloval jsem se...zase. ()
Režisér Villeneuve a herec Gyllenhaal si očividne rozumeli na snímku Prisoners,ktorý je prístupnejší pre širokú paletu divákov,čo by som nemohol povedať o tomto zvláštnom počine,ktorý je ale intenzívnejší pre spektrum ľudí,ktorí obľubujú podivnosť najhrubšieho zrna,ktorá v tomto prípade je. Začiatok mi pripomenul posledný Kubrickov film Eyes Wide Shut,ktorým sa Denis inšpiroval na úvod. Nepriateľom sa hlavnému hrdinovi stáva jeho dvojník,ktorý je mu podobný ako vajce vajcu,kde na začiatku sa s podivným kľúčom dostáva do miestnosti so spoločnosťou,ktorá praktizuje divné veci,pričom do popredia sa dostáva pavúk,ktorého zmysel som nepochopil ani s prichádzajúcim koncom...Keď sa stretnú dvaja ľudia podobní ako dvojičky,pritom nie sú,jeden je učiteľ,druhý je herec céčkových produkcií,navzájom sa nepoznajú,nevedia o sebe až do momentu,keď jeden uvidí druhého a nastáva posadnutosť ho spoznať,to nechám na divákovi,kto spozná koho ako prvý... A potom nastáva chaos v depresívne naladenom snímku s prvkami klasického filmu Noir od režiséra s jeho dvorným hercom,kde v prvom prípade sa stavia na extrémne dusnú atmosféru,a v tom druhom prípade sa môže niekedy stať,že nebudete vedieť,kto je kto,a to je len dobré,spochybniť sa dá všetko,aj tento film. ()
Fakt divnej film, při nejlepším zajímavej. ()
Chaos is merely order waiting to be deciphered. Kdo přistoupí na interpretační hru s významy a symboly, nemůže zůstat Nepřítelem nedotčen...a děsivě ohromen. Dennis Villeneuve po bloudění v bludišti, kde se dějové informace skádaly do jednoho komplexního celku, tentokrát snuje pavučinu alegorických obrazů na pomezí snu a reality a zahrává si s divákovým vědomím - po vzoru úvodního citátu však lze v jeho na první pohled roztříštěném filmu najít návod (v prezizně nasnímaných záběrech, v dialozích) na jeho rozšifrování. Nějakou uspořádanou interpretaci nechám až na druhé zhlédnutí, kdy si se znalostí viděného půjde více všímat různých nepostřehnutelných náznaků, ale i tak mohu říct, že se Villeneuve jeví jako jeden z mála dnešních filmařů, kteří dokáží navodit opravdu stísněnou, až repulzivní atmosféru nedovolující divákovi ani vteřinový oddech. Vše je tak dynamické a hrozivě vypjaté, že bych se ani nedivil, kdyby ta temná ambientní hudba a nekonečné podmanivé záběry Toronta někomu přišly spíše humorné (a že lidé v sále se často v těch nejzávažnějších scénách smáli) a na hraně sebeparodie. Pro mě osobně ale jde o jeden z nejpříjemnějších "depresivních" zážitků posledních let, jehož finální záběr má navíc svou podstatou potenciál posílat diváky na kliniku. P.S. A kdo má samozřejmě nakoukáno, bude se všemi těmi nepřímými aluzemi na Hitchcocka, De Palmu, Cronenberga nebo Kubricka bavit tím víc. ()
Utahaný a nepříliš vysvětlující, přesto poutavý a Lynchovsky atmosferický thriller a obyčejném univerzitním profesorovi, který objeví svého dvojníka. Ne tak skvělé, jako předchozí spojení Gyllenhaala a režiséra Villeneuvea (Zmizení) přesto stojí za vidění. ()
On teď Lynch točí pod jménem Denis Villeneuve jo? Já že se mně nestalo poprvé, abych hltala závěrečné titulky v přesvědčení, že za nimi musí být vysvětlivky... a ne, že by to ovlivnilo moje hodnocení, jen bych nešla spát tak vytočená. Fujtajbl roku. ()
Vážně zvláštní kousek. Od začátku do konce jsem byl vtažen do pavučiny, ze které jsem se ani po konci nevymotal. Trvalo mi delší dobu pochopit o co vlastně ve filmu šlo, ale stálo to za to hledat informace. Film je skvěle napsaný, temný a prostě jiný. Jake zahrál skvěle a příběh mě nepřestal bavit a od samého začátku až po nejdivnější konec jsem nepřestal mít otevřenou hubu. Kdo má rád těžší, kontroverznější filmy, je tohleto pravě pro Vás. ()
Po fantastickém Zmizení, přišlo velké vystřízlivění a pravděpodobně nejhorší film roku. Ikdyby to mělo jen 10 minut, tak je to neskutečná ptákovina. Nekoukejte na to! ()
A tak jo, no. Artová sci-fi mixnutá možným psychologickým výkladem tady tak často nebývá. Je fakt, že si celou dobu člověk něco myslí, domýšlí, a na konci si řekne, a co jako, oč šlo, proč zrovna tohle? Nějak nemám v oblibě filmy, kdy musí člověk dohledávat na internetu v miliónech diskuzních fór, oč vlastně šlo. Lynch s tímhle úspěšně vyjebává s diváky, co se cítí být intelektuály, už řadu let, inu, a má pár následovníků. Film nabízí už od začátku určitá vodítka, problém je, že vám dojde až na konci, že to byla vodítka, to, co jste viděli na začátku. Schválně, proč tam asi je dvakrát zopakována ta přednáška o různých formách ovládání civilizace? A proč ženy v tajné místnosti šlapou na pavouky? Hnedle můžeme zapracovat psychologické poučky - o schizofrenii, o strachu postavit se na vlastní nohy, maminkovské závislosti, ale taky třeba politologické poučky o síti intrik apod. Řekl bych, že sám režisér netuší, jak interpretovat vlastní film, a má jen mlhavou představu. Že se mu víc líbila ta pomalá, rozvláčná, snová atmosféra. Ta je fakt supr. Ty divné střihy, ty asi měly něco znamenat, ale stejně se mi nechce přemýšlet, co asi. Co divák, to jiná interpretace. Cokoliv od ovládání, sítí a pavučin ve všech slova smyslech, symbolech a významech. Dobře se na to kouká, mnozí to jistě jedou víckrát, aby pochopili souvislosti a mohli na internetu přijít s novou teorií - ale primárně šlo o kšeft. Aby lidi prostě na ten film šli podruhé, potřetí. Aby z toho byl fenomén, legenda, druhý Donnie Darko. Jestli to někoho baví, ať hledá brouka tam, kde není. ()
Denis Villeneuve opäť nesklamal, aj keď Enemy je tak trochu boj! Veľmi dobre sa na to pozerá, jemne paranoidná atmosféra, spolu s "močovým" filtrom sú skvelé. Celé je to WTF, ale záver to zaklincuje. Pochopil som to celé síce, až keď ma Nunka odkázala na jeden koment v diskusii. Teraz úplne chápem režiséra, keď vraví, že na druhý krát to dáva celé úplný zmysel - je to tak!:) ()
Nikdy by som si nepomyslela, že informácie pochytené od mojej bývalej kolegyne okultistky (prepáč ;-)) sa mi niekedy zídu pri pozeraní filmu. I stalo sa. Význam pavúkov v tomto filme mi bol totižto jasný takmer okamžite a tým pádom ma síce záver šokoval, ale skôr v zmysle nečakaného pohľadu, jeho význam mi bol našťastie po chvíľke zamyslenia jasný. Myslím, že Denis Villeneuve svoje podobenstvo nadvlády žien nad životom "úbohého" mužíčka natočil takmer dokonale i keď dosť prekomplikovane na prvotné pochopenie. Ja si však rada nechávam zapariť mozog. Skvelý výkon Jaka Gyllenhaala tomu dodal ešte aj glanc dokonalosti hereckej. Päť hviezdičiek dávam bez váhania.... tých 65% to ako vážne?! ()
Od úvodných sekvencií filmu, kde sa so železnou pravidelnosťou opakujú nudné scény z Adamovho života je zrejmé, že príde k zásadnému obratu v jeho živote. Vyložiť si ďalší dej vyžaduje divákovú pozornosť a poskytuje viacero možností. Nie je to film jednoduchý, v každom prípade je zaujímavé sledovať ako sa hlavná postava zaplieta do vlastných pavúčich sietí... Jake Gyllenhaal nezlezie z plátna a nielen kvoli dvojúlohe a vcelku uveriteľným sposobom vytvoril postavu muža s chaosom v duši. ()
Jak jednoduché. Stačí se kouknout na 25 minutové video na youtube, které vám vysvětlí celý film a vy pochopíte, že to žádná Lynchárna není, a že ono to všechno vážně do sebe zapadá. Ale zabrat to dá. Každopádně: Parádní hutná atmosféra, božsky natočeno a ve svém minimalizmu maximálně působivý soundtrack. V podstatě takový Stud Tylera Durdena. 8/10 ()
Není nic lepšího než si dát v parném dni takhle příjemně mrazivý thriller, jeden z ranku mindfuck. Herečky krásné, Jake výborný, prostředí města (i díky použitému filtru) sympaticky depresivní, stejně jako celý tento film, který je větší než se na první pohled může zdát. Víc už psát nebudu, čím méně toho o tomhle Nepřítelovi předem víte, tím lépe. ()
FUCKING HELL!! Takhle jsem na filmovou pointu jakživ nevejral. Ale je to samozřejmě hlavně retrospektiva, co Enemy dodává na výjimečnosti. Poznámku "Nedával pozor" by od pana profesora historie Adama dostal do indexu přinejmenšim každej druhej divák, tipuju... já teda určitě. (Nicméně o to víc vzrušující je potom zpětný rozplétání ony dějový pavučiny.) Rozhodně jeden z nejrafinovanějších filmů roku; ve vlastnim zájmu se proto nenechte ukolíbat pomalejšim rozjezdem a po celou stopáž mějte oči na stopkách! (Pokud možno pavoučích, mehehe.) ()
Nasledujúci komentár môže do istej miery obsahovať spoiler. Podľa môjho názoru jedným z možných dôvodov, prečo boli herci nútení podpísať pakt o mlčanlivosti, je prítomnosť relevantnej postavy - pavúka. V tejto chvíli som určite mnohých neprekvapil, ale dajte mi prosím priestor na objasnenie môjho úsudku. Dôležitým momentom filmu je práve scéna s pavúkom nad mestom Toronto, kedy si pozorný a pokročilý divák všimne nie náhodnú umeleckú asociáciu so sochou "Maman" od Louise Bourgeois, americkej umelkyne francúzskeho pôvodu. /Vedome uvádzam americkej, pretože gro jej tvorby sa zrodilo práve v Spojených štátoch, presnejšie v New Yorku./ Divák sa začína zamýšľať nad touto symbolikou a uvedomuje si fakt, že tvorcovia filmu Enemy sa zámerne nechali inšpirovať posolstvom tejto oceľovej skulptúry, čo vskutku mnohé vysvetľuje. Francúzske slovo "maman" sa totiž do anglického jazyka prekladá ako "mummy", označenie, ktoré dieťa (dievča - Louise Bourgeois) používa pre svoju matku. Sochárka mala so svojou matkou výnimočný vzťah, čoho dôkazom je aj "Ode à ma mere" z roku 1995, prvého predstavenia pavúka ako materskej postavy - matky umelkyne. Louise Bourgeois sa o nej zmieňuje ako o múdrej a priateľskej osobe, ktorá bola zároveň jej najlepšou kamarátkou. V memoároch spomína matkinu silnú osobnosť, aj príkladný spôsob, ktorým viedla tkčáčsku dielňu a "spriadala siete ako pavúk". V prenesenom slova zmysle sa hlavná postava obáva svojej manželky/budúcej matky, metafory pavúka. Posledná informácia určite mnohých prekvapí. V pozadí umelkyne Louise Bourgeois sa skrýva slovák menom Simon Rybanský, ktorý sa výraznou mierou podpísal pod dielo Maman a jej následných reprodukcií. Bohužiaľ nie som oprávnený poskytnúť viac informácií o ich úzkej spolupráci. ()
Reklama