Režie:
Sophie LelloucheScénář:
Sophie LelloucheKamera:
Laurent MachuelHudba:
Jean-Michel BernardHrají:
Alice Taglioni, Patrick Bruel, Marine Delterme, Louis-Do de Lencquesaing, Michel Aumont, Yannick Soulier, Margaux Châtelier, Marie-Christine Adam (více)Obsahy(2)
Hraný debut mladé francouzské režisérky Sophie Lellouche narušuje strukturu současné hollywoodské romantické komedie a přináší inteligentní, půvabnou, a zároveň vtipnou obdobu tohoto oblíbeného filmového žánru. Přináší příběh svobodné svérázné lékárnice Alice, která nachází únik ze samoty ve filozofických filmech Woodyho Allena. V nich totiž dokáže najít odpověď na všechno. Když potká Vincenta, dokonalého partnera, zdá se, že konečně našla lásku svého života. Avšak seznámí se i s Victorem, který doposud neviděl ani jeden Allenův film, ale převrátí její život naruby. Který z nich je tedy ten pravý? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (56)
Až na fakt, že Bruel vypadal jak otec Alice Taglioni a ne její nápadník, je to celkem fain romantika, která boduje hlavně tím, že se tady mihne Woody a celé se to tak nějak kolem něj i točí. To vlastně nalákalo i mě. 6/10 ()
Franaticí tyhle zaláskovaný pusinky uměj docela vtipně zabalit. Na bijáček jsem šel kvůli Alici Taglioni což mně mírně zklamalo, protože jak už ze sebe vysoukal kolega dopitak, taková čičinka jako v Dablerovi tady bohužel nebyla. Za nejvtipnější scénu považuju dvojitou "vloupačku" do bytu sestry/dcery to byl fakt libovej ha ha zážeh. Řek bych, že bijáček je víc holčíčí, ale jako zábavná zamilovaná holčíčí hračička fungoval docela dobře i mým směrem. ()
Pozitivní pecka s kouzelně upovídanou Alice Taglioni, ze které na první pohled čiší, že byla natočena pro všechny filmové fanoušky a která příjemně naladí humorem, romantikou i nostalgií. A je úplně jedno, jestli se z plakátu na vaší stěně dívá Woody Allen, Darth Vader nebo Kristen Stewart. ()
Já nevím, jak to v té Franci jen dělají, že tu romantiku nám vždycky naservírují na tak krásném podnosu s přílohou ve formě krásné hudby a já jen sedím a celou dobu se dívám s mírným, ale stabilním úsměvem na rtech. Včera to byla příjemná puska na dobrou noc, která mě do ničeho nenutila, jen mě nechala nahlédnout do jedné rodinky s jejich strastmi a slastmi a já s nimi pomalu plula životem. K tomu pozadí s Woodym Allenem a hlavně s Alicí, která se jím do určité doby nechá vést, než se rozhodne, že ten dlouhodobý dialog ukončí. Mírně komediální a rozhodně příjemný relax mezi ostatními, těžkotonážními filmovými kalibry. ()
Pre fanúšikov W.Allena. Monológy W.A. sú trefné, plagát s jeho podobizňou ma bude ešte dlho držať a všetky jeho vtípky taktiež. Paříž-Manhattan je nielen o Woodym, ale aj o hľadaní toho vyvoleného. A to spôsobom typicky francúzskym. Snaha o vtip ala groteska. Zároveň sa zdá, že tento film chcel mať v sebe niečo, čo je pre Allenovské filmy typické a špecifické a keď sa to použije v iných, vyzneje to tak trochu na silu a gýčovito. ()
Pro milovníky Woodyho Allena skoro povinnost. Hlavní postava z něj totiž do svého příběhu přenáší to nejlepší. Komentuje situaci se stejným nadhledem a vtipem, navíc je její láska k Woodymu zdrojem dalších úsměvných momentů, třeba zloději, který přijde vykrást obchod, pohotově nabídne Výstřely na Broadwayi a Seber prachy a zmiz. Film se sice nevyhnul snad nejtypičtějšímu žánrovému klišé a předvídatelný přeslazený závěr trochu sráží předcházející svěží cynismus, ale vzhledem k řadě dobrých nápadů a velice krátké stopáži to zas až tolik nevadí. A možná přijde i Woody Allen.. ()
Půvabné francouzské pohlazení, které v třeskuté zimě zahřeje víc, než topení v kině Sokol. ()
Je tam několik skutečně vtipných momentů, celkově je film velmi pohodový a je na rozhraní mezi třemi a čtyřmi hvězdičkami. Za Patricka Bruela zaokrouhluji nahoru. ()
Film působí jako pocta Allenovi, kterého stylově nemusím. Příběh je přirozený, ze života, je z něj znát Francie a to je dobře. Alice není moc společenská a má hezčí sestru, která ji vyfoukne chlapa, který se jí konečně líbil. Nikoho nemá, rodina jí neustále někoho dohazuje. Ale děj má i další linie; není to výrazná komedie, spíš má občas takový nádech, zasmál jsem se všehovšudy dvakrát. Kromě ALice, kvůli které jsem si film pustil stojí za zmínku i Michel Aumont a Patrick Bruel. # [viděno: monitor, 5.1, EN sub] # příběh 5 | hudba 5 | humor 2 | akce 0 | napětí 0 | pustil bych si znovu 4 ()
První hodnocení (zadané dokonce experimentálně přes kindle!) filmu i první komentář tady. S Woodyho zhmotněním velmi symbolický film, vůbec jsem netušil, že se mistr hodlá dostavit i jinak než pohledem z plakátu. Alice Tagliony už nevypadá tak dobře jako v Dablérovi, ale to je spíš rolí. Patrick Bruel je nenápadný, ale o to vytříbenější hláškař. Michel Aumont je skvělý a odpusťte mi to, nemohl jsem přijít na to ,odkud ho (tak dobře filmově) znám a spletl jsem si ho s André Wilmsem z Le Havre. Přeslazený konec se dá jakž takž zkousnout, i díky W.A. Festival francouzských filmů 2012, Brno, Art. ()
Francouzi jsou blbci, jak pravil Dumb & Dumber Lloyd, ale jejich ženy charme, interiéry chic, způsob života léger a Woody Allen jako důvěrník k tomu - pas de problème :-) ()
Celkom originálna pocta Woodymu, ktorý sa vo filme dokonca objavi v cameu:) Ja, ako človek pre ktorého je W.A. filmový guru, neviem mať veľký odstup od podobných filmov, pretože sa na ne pozerám optikou fanúšika, niekedy nekritického. Preto tá * navyše:) Inak je to veľmi príjemná, nič neriešiaca sympatická pozitívna jednohubka, s typicky francúzskym šarmom... ()
Myslím, že velmi povedená pocta Woodymu; pocta se vším všudy. Občas trošičku krkolomná, ale to se režijním debutům obyčejně promíjí. Tipuju, že by mě nakonec oba Lellouchovci mohli bavit, třebaže spolu rodový kmen - aspoň co je mi známo - nesdílí. ()
Sladký francouzský průměr, scénář nic moc, ale jako oddychovka výborné, pro fanoušky Woodyho Allena, Paříže a Alice Taglioni téměř povinná záležitost. Ach ta sladká Francie a Paříž, i když není film kdovíjak úžasný a skvělý, ta pravá atmosféra dokáže divákovi spoustu vynahradit. ()
Uff, no...tak jak bych začal...chci říct.... 50% (with J.) ()
Nudný a trochu nekonzistentní film. Sympatičtí herci, špatný scénář a režie. Pustil jsem si to jen díky asociaci s Woodym a jeho, byť jen kratičké, účasti. ()
Že se hlavní hrdinka odvolává na Allena mi přijde jen jako alibi. Možná, že Sophie Lellouche chtěla natočit poctu slavnému neurotikovi, u mě ale moc neuspěla. Alice Taglioni je sympatická a charismatická, jenomže její postava je strašně nezajímavá a váhává, což já nemusím. Stejně tak Patrick Bruel hraje ňoumu, jehož činy mi byly absolutně cizí (kdo z vás, pánové, by pomáhal s pátráním po rodinném tajemství čerstvě zamilované slečně?). To se pak není čeho chytit. Pár vtipných cynických hlášek toho moc nezachrání. Ač je film krátký, subjektivně se mi zdál delší a neskutečně se táhl. Lellouche tu řeší zbytečně moc vztahů a zápletek, které zákonitě na tak malé ploše prostě nemůže adekvátně rozvinout a všechno vypadá tak nějak polovičatě. Je to možná tím, že nejsem fanoušek Allena a znám od něj všeho všudy pět filmů a nedovedu ocenit určitou poetiku. Každopádně Paříž -Manhattan mě absolutně neoslovil a ani zjevení samotného Allena na konci to z celkové bídy moc nevytrhne. 40% ()
Ještě že Alice tomu ozbrojenému lupiči nepůjčila DVD Zločinů a poklesků nebo nedej bože Match Pointu ___ Komedie, která se s tím ale nemaže: -"Tyhle večírky mě unavují. -"Tak proč na ně chodíte?" - "Říkal jste to před chvílí: abych si našla manžela." - "Proč se chcete vdávat?" - "Abych mohla přestat jezdit domů taxíkem." - "Ne, chcete se vdát, abyste přestala být osamělá. Ale stejně budete. My všichni jsme." ()
Woody wanabee. Je zajímavé sledovat jak se romantický žánr posouvá od cílové skupiny +- 25 k 30 a více..Woody Allen by to určitě vypointoval nějakým vtipným komentářem, já ten talent nemám a tak se mi o tom nechce moc přemýšlet. Nicméně pár vtipných scének a přijatelná stopáž činí z tohoto splněného Sophienina snu "chci točit s Woody Allenem" celkem přijatelnou podívanou, po které si jako chlap můžu s klidem zavrtět hlavou a říct si: "Ženský jedny bláznivý." :) ()
Absurdní blbost, nicméně ve francouzském stylu. :) Jen se divím, že se k tomu Woody propůjčil. ()
Reklama