Režie:
Robert SedláčekScénář:
Bolek PolívkaKamera:
Michal KrejčíHudba:
David RotterHrají:
Bolek Polívka, Arnošt Goldflam, Karel Heřmánek, Ivana Chýlková, Jitka Čvančarová, Dagmar Havlová, Jiří Pecha, Milan Lasica, Miroslav Donutil, Karel Gott (více)Obsahy(2)
Vlastička umřela. Vesnický kostel, pohřební kočár tažený koňmi, farář, obyvatelé Olšan a souputníci zvláštního života Bohumila Stejskala (Boleslav Polívka), multimilionáře z vůle Boží, z Dědictví I. Trochu zestárli. Bohumil (Boleslav Polívka) taky trochu zestárl. Přibyly mu majetek, starosti, kilogramy a děti. Ztratil ženu svého života. Hraje hudba, zpívá místní ženský sbor Křepelky, jehož byla Vlastička členkou (a Bohuš je sponzorem). Smrt známého sbližuje. Všichni jsou smutní, nebo tak aspoň vypadají. Za zdí hřbitova zastavil starší Mercedes a z něj vystupuje rovněž zestárlá „hérečka" Irenka. Pozoruje pohřeb přes zeď, dovnitř se neodváží. Odjede před koncem obřadu... Smuteční hostina v Bohušově sídle. Jsou tu všichni, které známe z původního filmu. Zjišťujeme, že Bohuš si postavil ohromné sídlo ve farmářském stylu obklopeném zoologickou zahradou. Má rád svou dceru (Anna Polívková) a visí na šestiletém vnukovi, jehož učí jízdě na koni. Má vlastní chov koní a považuje se za odborníka na to. Už sedm let nepije a celkem si zvykl na peníze. Bohuš je smutný, ale smutek v jeho podání má velmi výstřední podobu. Téměř každá promluva se mu proplétá s pohřební řečí a duch Vlastičky postupně výrazně vstupuje do jeho mysli i jednání. Vlastička dávala jeho životu řád...vnutila mu kázeň. Teď je zase Bohuš sám. A smutný. Je na čase vrátit se ke kořenům...k flašce. Po sedmi letech se Bohuš zase napije. A bude to jízda, během které se bláznivě zamiluje do herečky, málem se stane filmovým producentem a majitelem zámku, málem přijde o vnuka, málem uvěří, že Vlastička pořád žije, přijde o několik miliónů, rozbije v přímém přenosu finále soutěže Hvězdy tančí, aby nakonec pod tlakem dcery a věrného přítele Arnošta (Arnošt Goldflam) dobrovolně našel klid a sebe samého v protialkoholní léčebně v tichém rozjímání s bláznivým JUDr. Strážným (Jiří Pecha). Velká jízda... i tak by se film mohl jmenovat, kdyby nenavazoval na už tak proslavený název dílu prvního. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (823)
Zas tak černě bych to neviděl. Na české poměry rozhodně to lepší. Jasné, že se to ani zdaleka nemůže přiblížit jedničce, protože ta patří mezi jedny z nejlepších českých komedií a většina hlášek je legendárních. Mě se to, ale líbilo a dávám solidních 70%. ()
No to na to říct. Neurazí, ale ani nenadchne. Bolek Polívka je prostě svůj a má charisma, ovšem ten vtip už není takový jako v jedničce, což mě hodně mrzelo. Jinak zápletka je povedená, stejně jako výkony všech herců. Ovšem taková ta jiskra tomu chybí. ()
Docela lituji diváky, které zhlédnutí stálo více než 30 minut stahování. Do kin je filmu škoda. Nicméně, na takové to domácí pokoukání při lahvince vína je to zábava dostatečná. Byl jsem připraven na nejhorší, protože už jaksi vím, jak to s těmi pokračováními u nás chodí. Nijak zlé to nebylo. Jistě, s prvním dílem je to ve všech ohledech absolutně nesrovnatelné. Na tom se určitě všichni shodnou a nikdo nebude proti. Děj je ovšem alespoň trošičku zajímavý a stará garda má stále zbytky šťávy. Film se poměrně zdárně dovedl přiživit na úspěchu jedničky. Je cítit, že film nemá přehnané ambice a je si vědom sám sebe. Do děje tak sebeparodicky vstupují Goťák či Donutil. Několik scén je potom vyloženě vtipných, což je v českých luzích a hájích věc nevídaná. Co si tak zrovna vybavím je třeba protialkoholická léčba v Černovicích. Jako pokračování je to perfektní, když se to tak pokusím srovnat s dalšími českými počiny. Jako film už to žádný zázrak samozřejmě není, ale podívat se na to bez újmy na duševní pohodě rozhodně dá. Takže ty zdejší dvou a méně hvězdičkové bláboly ani nečtěte a na moji zodpovědnost si to klidně stáhněte. ()
Jak může držitel 3 českých lvů, režisér velice slušného psychologického dramatu Pravidla lži a zdatný dokumentarista vyplodit takovou hnojnici, takovou žumpu?! Tam nefunguje ani to nejmenší na čem stojí film jako takový a co ho drží pohromadě. Klidně mohl nastoupit i Krampol, Vydra, Uršula Kluková, Skamene a Sobota. Tohle dílo by vůbec neutrpělo. Hnus!! ()
Podle očekávání, naprosto zbytečný, trapný až katastrofální snímek, který chce potěšit hlavně příznivce původního filmu, řadou nesouvislých narážek, ale díky scénáristické, režijní i herecké křeči, ztroskotává na všech frontách a řadí se do kolonky "to co očekáváte od nového českého filmu". P.S. původní Dědictví mám rád a řadu scén si rád pustím i dnes. ()
Už když se jen na chvilku zaposloucháte do těch umělých, unylých a stupidních dialogů, po deseti minutách vám bude jasné, že tahle neumětelská zrůdnost neměla nikdy vzniknout a jen pošpinila jméno legendárního prvního dílu.Bolek Polívka byl mým oblíbeným hercem, jeho výkony v Musíme si pomáhat, Pelíškách a konec konců třeba v poslední době i v těch sterilních Mužích v naději byly výtečné a on jako herec měl veliké jméno.Jako hodně lidí co mají hodně chtěl ale ještě víc a tak mu ta jeho megalomanská vidlácka farmička krachla a on musí znásilňovat svá nejslavnější díla a ke svému úplně idiostskému scénáři, který jako by psal úplně vyprahlý komik těsně před sebevraždou si najme toho nejubožejšího režiséra v české republice, který je schopný jít na hrad ve flísce.Na tomhle filmu není dobré vůbec nic a já odmítám uznat cokoliv, co by se snad dalo nazvat náznakem nějaké filmové práce.Když vidíte, že je možné u nás sehnat sponzory na něco tak stupidního a zbytečnýho, nechcete mít s českým filmem už nic moc společného.Naše domácí filmové vody jsou jak nahnilá žumpa plná zvratků a výkalů a naši ubozí čeští tvůrci si v ní dokonale rochní ty svoje vykrpený rypáky.Sračky se u nás točej, samý sračky.0%. ()
Je jasné, že nikdo nemohl čekat nekonvečnost a zábavnost prvního dílu. To je prostě kult kultů a nebude již nikdy překonán. Zdá se mi, že druhý díl byl malinko vynucený, ale to nic nemění na tom, že to nebylo tak hrozné jak jsem čekal. Jasně, kadence a úroveň vtipů již není taková jako kdysi, ale pořád se zde najde pár hlášek či situací, které mě rozesmály a já se tak bavil. Samozřejmě první polovina je lepší jak z hlediska zábavy, tak i příběhu. Kultovní jednička dostala podle mě leč vynucené, tak důstojné pokračování a zakončení Bohumilovi Ságy. 50% ()
Zas tak zoufalý to není. Jen v česku chybí kvalitní scénáristi a režiséři. Bolek občas vykouzlí skvělý monolog, ale je to málo, celý to neutáhne a ostatní se jaksi nechytají. Výstřih Čvančarové mě občas udržel v pozoru, ale prostě chtělo to víc. Jinak ta Polívkova farma je dost úděsná a nedivím se, že neprosperuje. Bolek nemá moc vkus a s penězma to v reálu moc neumí. 40% ()
Několik nesouvislých poznámek. Komedie na slušné úrovni, ovšem s jiným režisérem by to mohlo klidně být i fiasko - je z toho cítit, že Sedláček to přece jenom trochu ohlídal, aby film nespadl níže, protože ty nápady Bolek při psaní scénáře občas tahal asi až z paty. Pár výborných vtipů, pár dobrých vtipů, pár vtipů nefungujících a vyznívajících do prázdna a jedna scéna, která mě v negativním smyslu tak šokovala, že jestli to nebyla skrytá narážka na Kameňák (musela být, úplně to z ní křičí!), tak to opravdu nechápu (je to ta s Křížkovou). Herci? Samozřejmě to občas drhne, nenapodobitelné chytilovské přirozenosti a autenticity už nikdy nikdo nedosáhne - zde jsou výkony už prostě klasicky "filmově komediální" - vyčnívá z nich skvělá etuda Ivany Uhlířové a především velkolepý Donutilův nástup na scénu, který se po všech stránkách povedl. Irénka, která není a Vlastička jako duch? Zbytečné a neúčelné. Povedená hudba, pěkné Krejčího nálety kamery, nenásilně vizualizující "návrat" po dvaceti letech. Celkově to rozhodně to není průšvih, pobavit se dá slušně a trapnosti je mnohem méně, než se čekalo - s přihlédnutím k okolnostem to asi dopadlo nejlépe jak mohlo a jsem za to rád. Na konci však i pod vlivem závěrečné písně stejně zůstane mírný smutek z toho, že co kdysi bylo (Chytilová, mladý Bolek, 90´s), už se nikdy nevrátí - paradoxně přesto, že ve filmu se překvapivě na staré časy vzpomíná mnohem méně, než by se od "návratového" filmu dalo čekat. Což byl myslím účel. ()
Za tohle by je Chytilová postřílela jak špačky. ()
Tož asi všichni jsme už předem věděli, že se to jedničce nevyrovná. Už tam není tolik humoru, není to tak zábavné, příběh není tak dobrý jako v jedničče, je to už jen takové vzpomínkové pokračování. Ono aby to bylo dobré, tak by se to muselo točit daleko dříve a né až 22 let po prvním filmu. Ono už je totiž úplně jiná doba, navíc čeští filmaři nedokáží už točit takové filmy jako kdysi, což je zajímavé, protože přeci máme teď moderní techniku a mělo by to jít snadněji, ale přitom nám to akorát uškodilo. V zahraničí tento problém nemají, tam pořád chrlí jeden výborný film za druhým, ale češi bohužel neumí v současnosti točit dobré filmy. ()
Je to slabé. Ono je to spíš rodinné video, určené všem z Olšan, farmy a okolí. Nostalgické ohlédnutí za odcházející farmou a dluhy. Ve filmu doktor Strážný pomůže, v realitě vypomůže jiný kamarád. Milióny sem, milióny tam. Robert Sedláček se snaží, seč může, aby z toho byl alespoň oku lahodící film - kamera nabízí překrásné scenérie a výjevy (včetně „povinné“ helikoptéry), dobré nasvícení, umírněné herce. Celkově však film nikam nesměřuje a jeho žánrové zařazení je nejasné. Chvílemi to vypadá jako intelektuální Babovřesky (ano, takto si představuju, že by Troškův scénář natočil nějaký pražský inťoš z kavárny), chvílemi jako reklamní průvodce Moravou, chvílemi se dostane i na kritiku současného nejen šoubyznysu, ale třeba i „pražské“ kultury degustátorů, kteří už zapomněli, že víno se má hlavně pít. Chybí i nosnější děj, takže jednotlivé scény poskládané vedle sebe jen tak existují, každá sama o sobě, bez větší návaznosti na scény předchozí či budoucí. Ani vtipných scén, dialogů nebo situací zde moc není. Mám se smát, že se Bohuš bojí nastoupit do vrtulníku? Nebo tomu obrazu? „Zastřeleným“ dětem? Zjevení? Karlovi van Gottovi? Viagře? Nevím jak jiným, ale mně to vtipné nepřišlo. A dvě tři skutečně dobré repliky s dvojsmysly a hrátky se slovy jsou na hodinu čtyřicet skutečně málo. Také mi vadilo, i když asi šlo o mnou nepochopený režijní záměr, že mnohé scény končí bez pointy a mnohé postavy bez dořečení. Jak to dopadlo s hérečkou? Jak to dopadlo na taneční soutěži? Jak to dopadlo se záletným manželem? Proč si dcera nechtěla muzikanta vzít, jaký měla důvod? Viděl vnuk duchy i posléze? Atd. ()
Sice se kurva neříká, ale tohle bylo kurevsky špatný. Tento film je kýbl nudy snad bez jediného vtipu a dokoukat tento snímek do konce byl můj nadlidský výkon. ()
Nemá smysl příliš srovnávat předchozí film od Věry Chytilové s tímto. V Sedláčkově filmu nejde o popis/kritiku doby, ale spíš o posmutnělé bilancování života, který se chýlí ke konci. Polívkova postava tak stojí před několika rozhodnutími, které už nic moc nezmění, ale mohou věci nasměrovat k lepšímu konci. Film je hezky nasnímaný, a promyšlenou líbivostí mu nelze upřít profesionalitu. Jako by však krásné obrazy zakrývaly prázdnotu děje. Jako by Bohoušovo přešlapování na místě, nevěda, jak naložit s vlastním životem, charakterizovalo i Polívkův scénář. Diváka tak překvapivě nenapadají otázky, proč je to taková pitomost, ale spíš, proč je to taková nuda, proč se ve filmu vlastně nic neděje? A možná to byl tvůrčí záměr spíš než pochybení. Těžko říct. Ale jako první film, i tento prověří až čas... ()
Tož toto je tedy řádná sračka. Ve všech filmových aspektech naprosto strašný film. Shitový scénář, shitová technická stránka a vizuální efekty, dementně přes osu sestříhané dialogy. Jak se něco takového mohlo dostat až do distribuce je mi záhadou. Doufám, že tenhle režijní skvost bude brzy zapomenut natolik, že se v budoucnu nebude nijak spojovat s původním Dědictvím. 0/10 ()
Nepatřím k rozběsněnému davu pranuřýjícího Sedláčka za mikinu, naopak vysoce hodnotím některé jeho filmy. Dědictví 2 ale nemělo být nikdy natočeno. Netvrdím, že se nemůže sáhnout po kultovním filmu a pokusit se o pokračování. Ale v tomhle případě jde opravdu v mnoha případech o opakovaný vtip, který není vtipem a doslovnou recyklací úspěšných a slavných scén z jedničky. Nezasmál jsem se ani jednou a bylo mi spíše smutno. Letos v českém podání potřetí na hranici odpadu, tohle hodnocení tuze nerad dávám a jelikož průser roku Hany byl ještě mnohem horší, jednu ušmouranou hvězdičku vlepím. ()
Not happy. Není to vtipný. Není to chytrý. Nemá to obsah. Proč to celý vůbec vzniklo? Proč? ()
Nečakal som zázrak, ale ani to, že to bude až takýto paškvil. Dědictví 2 je nezaujímavé, nevtipné, strojené, miestami až trápne. Prechľastaný, zle artikulujúci Bolek a jeho beznápaditý scenár tomu tiež moc nepridali. Toto silené, utrápené pokračovanie, ktoré bolo nakrútené čisto z finančných pohnútok proste nikdy nemalo vzniknúť. ()
Katastrofa tak hrozný pokračování tak zkažený a to ta jednička je dobrá. ()
Už neplatí s Bohušem na věčné časy. Kurva se sice říkat nemá, ale nejeden divák si nejednou pomyslí, že tohle pokračování proslulé "bolkovské" komedie stojí kurevsky za nic(!). Jako by si toho byl (pozdě) vědom i jeho protagonista a autor scénáře v jedné osobě a celou dobu se neprojeví jeho humornost tak, jak jsme od Bohuša zvyklí. Je sice hezké, že zestárnul a věkem i "zmoudřel", ale copak s ním zestárnul i jeho pověstný invenční humor nadití k prasknutí originálními hláškami, hlody a nesmrtelnými výšplechty?! Zřejmě ano, protože jinak si nedovedu vysvětlit tak mimořádně nízký výskyt gagů. Ne dobrých, ale tady v podstatě absentoval jakýkoliv humor s výjimkou občasného záblesku toho hořko-humorného a rozjímavého, potažmo trapného, který se ovšem neslučuje s podstatou prvního filmu, který stavěl na principu dokonalé odezvy diváka na své narážky a zlidovělé hlášky. Problém nastal v odlišném přístupu režisérů. Kontroverzní Chytilová s osobitým režijním rukopisem versus na jistotu točící Robert Sedláček. Maximálně umí vykouzlit hezký záběr dýchající letní atmosférou, ale nejednou vznikl dojem, že režírování se ujal samotný Polívka a on jen zkontroloval záběr bez vlastního přičinění, aniž by do toho vtěsnal něco z vlastní režijní kapsy. Je přímo hrůza, jak film nemá tempo a záběr od záběru diváka uklimbává ve svém vypravěčském nic. Totální selhání přichází v podstatě v nulové návaznosti na původní film a žádná z postav se příliš nehlásí o svoji dvacetiletou filmovou minulost. Jednička sice rezignovala na satirický podtext, i když ten tam přece jen v určité míře patrný byl, ale dokázala na jednoduchou zápletku nabalit spoustu scének, o kterých diváci dokázali nadšeně debatovat a napodobovat je, včetně přenášení hlášek do reálu. Nemluvě o dokonalém vystižení doby porevoluční. Dvojka z tohoto hlediska nepřináší nic extra a nikam se ani neposouvá. Chybí nosná zápletka i herci se svým způsobem zhoršili, protože divák neustále čeká, kdy to rozbalí jako tehdy, a nedočká se. Na co je ve filmu nefunkční Gott, nefunkční mrtvá Vlastička, jakási Irenka za hřbitovní zdí, nebo zapáchající dr.Strážný?! Je z toho akorát znát, jak moc někteří herci v pokračování účinkovat nechtěli. O to smutnější, že na dvou ženských postavách se v původním filmu dost stavělo, až pro někoho zkultovněly. Nejednou tohle pokračování svým uchopením připomene "Sněženky po třiceti járech". I tady je znát propastný časový rozdíl či skok, jaký hlavní postava, plus ty kolem ní prodělaly. Další osudy Bohumila Stejskala totiž přišly strašně moc pozdě. 22 let je moc, a i když i já jsem byl coby divák zvědavý, co se u rázovitého Bohuše za tu dobu změnilo, tak můžu konstatovat, že změna žádná. A když, tak k horšímu. Jeho postava zpustla a zburanovatěla, a i když on sám coby Bolek Polívka ji nejednou hraje jako distingovanou a chytřejší, než se na první pohled zdá. Pak ovšem nevím, co tím chtěl autor říci. Jaký vlastně měl být současný Bohuš. Jestli "cool" týpek, co se znovu dal na chlast, anebo věkem sešlý a utrmácený "inteligent" používající na svých cestách veterána hořký, suchý a rádoby chytrý humor?! Je to spíše Bolek Polívka osobně. A co nejvíc zamrzí, že jako scenárista je mizerný a snižuje se k lacinostem. Bohuš si tentokrát už všechny (diváky) nekoupí, jak kdysi vítězoslavně prohlásil na konci prvního filmu. Nyní o ně bude muset bojovat. Akorát nevím čím. Jestli chlastem, dobrovolným pobytem v protialkoholní léčebně, omšelou "rádiovkou" anebo zkonfiskovanou farmou a uměleckým propadem. Račte si prosím vybrat, co je vám nejblíž. Druhé pokračování zabředlo přesně do těch typů komedií, kterým se tak jednička urputně bránila. A pokud i ona měla slabší a zdlouhavé chvilky, tak z toho dokázala vybruslit po "bohušostejskalovsku". A náramně se strefila do doby, kdy se do podnikání pouštěl každý a každý si chtěl náležitě užít nových možností léta odpíraných totalitním režimem. V tomto kontextu je Dědictví II jen smutnou a notně zašlou vzpomínkou na Bohušovy kdysi vtipné a satirou říznuté časy. Na druhou stranu setkání s tímhle (kultovním) buranem nebylo až tak nepříjemné, ale především zvláštně narafičené a režijně i scenáristicky méně vychytané. 60% () (méně) (více)