Režie:
Philippe de BrocaKamera:
René MathelinHudba:
Claude BollingHrají:
Jean-Paul Belmondo, Jacqueline Bisset, Vittorio Caprioli, Monique Tarbès, Mario David, Raymond Gerôme, Jean Lefebvre, Hans Meyer, André Weber (více)Obsahy(1)
Spisovatel, vysněný hrdina brakových románů a nejlepší role Jean-Paula Belmonda... Bob Saint-Clare je nejlepším a nejrafinovanějším agentem na světě. Je vším, o čem sní jeho duchovní otec v malém pařížském bytě s otlučeným psacím strojem. Není divu, že se prolínají jejich osudy a že uklízečka, která vytrhne spisovatele ze soustředění, klidně luxuje i při přestřelce nebezpečných gangsterů. Francois Merlin je autorem už jedenačtyřiceti románů o příhodách nepřemožitelného agenta a právě dokončuje další. Na rozdíl od svého hrdiny se však nemotorný Francois neustále potýká nejen s všedními starostmi, ale také s nedostatkem peněz, a to navzdory skutečnosti, že jeho romány hltají po světě miliony čtenářů. Své trable si spisovatel vybíjí pouze tím, že všechny, kteří mu komplikují a znepříjemňují život, přenáší do svých románů jako záporné postavy, se kterými si jeho agent Bob hravě poradí. Svého lakomého nakladatele Charrona, který na něm vydělává velké peníze, ale odmítá mu vyplácet zálohy, projektuje do role svého úhlavního nepřítele Karpofa a Arianne má svůj předobraz v půvabné sousedce, studentce sociologie Christine. Ta si jednoho dne půjčí jeho knihy, aby s jejich pomocí mohla napsat sociologickou studii o důvodech obliby podobné literatury, což si Francois špatně vyloží a začne se o ni ucházet stylem svého hrdiny, neodolatelného Boba. Tím však u dívky neuspěje. Francois už má dost krvavých dobrodružství, sní o kvalitní knize, kterou chtěl kdysi napsat, a rozhodne se svého agenta zlikvidovat... (Česká televize)
(více)Recenze (677)
Kde jinde se bát, že se pár nesetká, když ona nesežene pecen chleba, než v Acapulcu? A proč? Protože pouze tam se vyskytují pravé dámy, které se přepudrují okamžitě poté, co se byly vyválely v bahně. A to vše je nic proti mimořádné sebeironii Belmonda. ()
Současná kinematografie upadá, že je nutno dívat se na filmy z roku 1973, tedy z období, kdy jsem nebyl na světě?! Nemám potřebu stavět jednoduchým stylem natočenou komedii nad dnešní bijáky, jejichž natočení je nesrovnatelně náročnější. Nepotřebuji ani Belmonda, maníka, co opakoval celou kariéru jeden naučený teatrální projev. Že se nenechal zastupovat kaskadérem? Mně je úplně u prdele co dělal. Tohle je první případ, kdy se mně na tomhle žblebtu nelíbilo nic, přesto to do piče nepošlu. Netrpím nostalgickým rozjímáním, ale bylo to příjemně stupidní, až to mělo své divácké kvality. Pochopitelně, nikdy si žádný film s Velbloudem nepustím, pardon, s Belmondem, a tento taky ne, ale občas vítězí stupidita nad přemýšlením u náročného bijáku. Takže film je to odpočinkového rázu, řemeslně vyvedený, ale na současnou tvorbu se nechytá. Mnohem raději si pustím nějaký český kousek s českým Belmondem Krausem, rád bych absolvoval jeho nejvýraznější flák, a sice Svatby v Benátkách. Je to současné, "belmondovské" a je z toho cítit Itálie. Přírodní Francii nemám zažitou. Z mé rodiny se film nikomu nelíbil. Ptal jsem se sourozenců, mámy, bratrance a tetičky jsem vynechal, ale nikoho film neoslnil. Když neoslnil, držím basu. Ovšem nechápu přehnaných 85%! 40% ()
Štyri hviezdy za tú časť čo sa odohrávala v reáli, za (susedku) Jacqueline Bisset a záver ()
Okouzlující a geniálně propracovaná parodie a pocta bondovkám a veškeré brakové tvorbě. Fantastické je především ono prolínání dvou maximálně kontrastních světů - přehnaně stylizované a kýčovité (prosluněné) fikce s šedivou a nudnou (deštivou) realitou. Belmondo je unikátně charismatický démon, jenž dokonale zvládá obě polohy své (dvoj)role. Jeden z vrcholů francouzské komedie a zcela po právu klasika světové kinematografie. 90 - 100 % ()
Neohrožený agent, neodolatelný svůdník, poeta, hráč na klavír, muž činu, zcestovatel nejrůznějších exotických zemí, byť lehce tápající lingvista-Bob Saint-Clare versus brakový spisovatel ve stísněném rozpadajícím se bytě, jehož tlačí uzávěrka resp. jeho vydavatel. Všední nemilosrdná realita versus líbivá fikce, do které Francois Merlin kouzelným způsobem otiskuje emoce, které jím v danou chvíli zmítají a dává Saint-Clare-ovi a všem, co mu nepříjemně zkříží cestu, pořádně zabrat. Totálně přepálené, ztřeštěné, dobrovolně rezignující na jakýkoliv souvislý děj a vše směřující k jednomu. Dát vyniknout Bébelovi. Nutno dodat, zcela po právu. Dělat si totiž s takovou grácií, lehkostí a vtipem, prdel sám ze sebe sama, „to je vůl“, to už je hodno obdivu a (d)ocenění. 90% [Nevím jak vás, chlapi, ale mě víc než agentka Arianna, (vždy) rozpalovala socioložka Christine resp. Kristýna aneb „vivat český dabing a Honza Tříska (Miloši začni balit) na hrad“]. ()
Muž z Acapulca je filmom našich mám. Na mňa už nepôsobí takým odzbrojujúcim dojmom, aký museli vtedajší diváci, milovníci Belmonda, zažívať. Tí dnešní, ktorí na film náhodou natrafia, sa budú diviť, že metóda dej v deji, sen vo sne, fikcia v realite a realita vo fikcii nie je vynálezom dnešných postmodernistických režisérov, ale že je to metóda, prostredníctvom ktorej dokázali pred štyridsiatimi rokmi točiť Francúzi paródie. Tempo mi nepripadalo vzhľadom na akčný žáner nijako závratné, zápletka v Acapulcu mohla byť vyriešená k väčšej diváckej spokojnosti, ale Belmondo je sympaťák a Jacqueline krásna, takže sa stále jedná o klasiku, ktorú si treba občas pripomínať a upozorňovať na ňu aj mladšie generácie. ()
Tenhle film si musí pravidelně pouštět příznivci teorie, že autorovo dílo je neoddělitelné od jeho života :-) Belmondo je jako spisovatel brakových knih neodolatelný, jeho kompenzování si frustrací z reálného života v literární tvorbě ohromně vtipné a některé dialogy či parodické scény v románu naprosto neskutečné, prostě celkově ideální film na zasmátí po dlouhém a úmorném dnu. ()
Když dovolíte musim se nejdřív vyléčit. Bolí mě prst, chápete? Hrozně! Miluju Tě Bobe!!:D ()
Nejedná se o komedii, u které byste se řezali smíchy. Spíše jde o komedii s takovou pohodovou atmosférou a nevtíravým humorem. Francouzi prostě komedie točit umí. Mnohokrát jsem se lehce pousmál. Muž z Acapulca je rozhodně milé a docela velké překvapení. Jean-Paul Belmondo v úžasné dvojroli. Nápad velmi orginální a určitě i vydařený. Svoje hodnocení bych situoval někam kolem spodní hranice 4*. Dost možná někdy uberu. ()
Dere se mi na jazyk, pardon, na klávesnici, recenzentské klišé "Belmondo ve vrcholné formě", leč vzhledem k tomu, že je to můj první Belmondo vůbec (sám se tomu divím), tak by to bylo asi poněkud pokrytecké. Ale stejně to tak na mne působí. Bavil jsem se od začátku do konce, spousta vtipných ulítlých nápadů, krásná Jacqueline Bisset jako Tatiana / Christine. A zajímalo by mne, kolik instalatérů a podobných figurek už zemřelo na stránkách knih ve formě pomsty za to, že odmítli opravit autorovi trubky v koupelně... 100% ()
Film som hodnotil tromi hviezdičkami iba podľa dojmu, ktorý vo mne zanechal pred viac, ako tridsiatimi rokmi. Zaujímal ma vplyv času na pôvodné hodnotenie. Obzvlášť ak mladší užívatelia ČSFD v komentároch hýria superlatívmi. Bohužiaľ! Paródie mám vo všeobecnosti rád, ale súčasne ich považujem za riskantný podnik. Ak je v nich parodická zložka nevýrazná, obdivovatelia parodovaných diel sú náchylní ich vnímať, ako menej vydarený kúsok do ich kolekcie. Ak je prehnaná, a to je prípad tohto filmu, oberá ctiteľov paródií o možnosť vychutnať si to, čo paródiu robí paródiou. V každom prípade ide naďalej o nadpriemerný a dobre zahraný film, ktorý po skvelom nástupe postupne stráca invenčnosť. Takže tri hviezdičky z dávnej spomienky ostávajú aj naďalej. ()
Jeden z najlepších ak nie najlepší Belmondov film. Výborný humor, výborné postavy, výborná spojitosť medzi jednotlivými príbehmi, môžem vidieť miliónkrát a nikdy ma to nenudí. Je to proste absolútny komediálny zážitok. Nezabudnuteľné vety ako: "Nechcete bonbón?" alebo "Odpouštím vám. Pro tentokrát." alebo "Yes! No! Okey!" alebo "Do vtulníku ale neozcilujte sa ma daha, ja vas z toho maleu dostanu." To všetko proste robí tento film absolútnym zážitkom. ()
Nejlepší belmondovka a nádherná parodie brakové literatury. Bravo. ()
Krásný náhled do dvou životů. Spisovatele, který chrlí román za románem a jeho knižního hrdiny, který překonává každou překážku bez větších obtíží. Oba životy se tu navzájem prolínají a ovlivňují a tak vzniká originální komedie plná všedních i nevšedních situací, které jsou tu brány z bizarních pohledů. Belmondo a Bissetová tu ukázali herecké umění na nejvyšší úrovni a tohle dílko bezesporu patří k nejpovedenějším a je mnou velmi oblíbené. Velká poklona a 90% ()
První dvě třetiny filmu skvělá zábava (až má člověk chuť být taky spisovatelem brakové literatury), závěr mi připadá trochu slabší, protože se parodie snaží přejít do vážnější roviny... ()
Superhrdina ze šestákových románů se zmůže na všechno a neporazí ho ani parta ostře ozbrojených mužů poté, co ho připoutali na řetěz. Jenomže zatímco neznečitelný Bob bojuje uprostřed rozpáleného exotického pobřeží, kousek nad stránkou popsaného papíru spisovatele Merlina probíhá pochmurný upršený den a pan Merlin si ho nezpříjemní ani skokem do svého auťáku, protože sám není žádný Bob Saint-Claire... Nápadité prolínání reality s fikcí (nebo-li dvou fikcí) má v sobě spoustu skvělých momentů, ale pokud bych měl jmenovat jedinou scénu (no dobrá... tedy tu druhou vedle samotného závěru :)), která mě totálně vzala, byla by to ta, kde Belmondo uprostřed bourky nastupuje se smutným procitnutím do auta a pak bezmocně dlouho hledí na déšť přes monotónně stírající stírače. Na první pohled zcela banální melancholická scéna, ale je v ní po předchozím (náladově zcela odlišném) dění beze slova řečeno a podtrženo vše, k čemu míří hlavní myšlenka filmu, v závěru pak působivě vrcholící v krásném výjevu s odhozením papírů z balkonu. Muž z Acapulca je film, u kterého jsem doslova řval smíchy, nesmírně jsem si užíval grandiózní Belmondův koncert za psacím strojem plný různých nálad, čím dál víc se bavil nad variacemi akčního příběhu v příběhu (kde se tyto nálady vždy vtipným způsobem promítají), ale zároveň mě u sledování nejednou dokázalo zamrazit. Snad také jistým procitáním, že jde jen o fikci... ve filmu, který pomalu ale jistě skončí a navrátí mě do oné reality stejně jako svérázného pisálka. Ovšem ani realita skutečně nemusí být (a není!) jenom smutná a Philippe de Broca to naštěstí ví a proto nám to přes několik vážnějších scén s Merlinem zakončí tak nádherně. :-) Ani bych si nepomyslel, že z filmu, který před třemi lety ve mě způsobil spíše rozčarování, zmatek a v některých scénách naplněných drsnou akcí a spoustou krve i menší šok, si s odstupem času odnesu takový cinefilní zážitek. Škoda jen, že tak skvostná komedie, jíž s ohledem na vše skvělé dokážu odpustit i několik lehce přehnaných scén, musí obsahovat i jednu scénu komickou zcela nechtěně a to přestřelku, v níž J. Lefebvre předvádí zřejmě nejtrapněji sehrané umírání všech dob. Ale tak co už, nic nemusí být dokonalé, ani film s nedokonalým superhrdinou. :o) [95%] ()
Zábavná parodie na špionážní filmy všeho druhu, která si dělá srandu i sama ze sebe a představitelů hlavních rolí. Šarmantní Jean-Paul Belmondo, sexy kráska Jacqueline Bissetová, chytře poskládaný scénář se spoustou dvojrolí. I ten dabing s Janem Třískou je povedený. A proč je u nás zrovna tenhle film populárnější, než i lepší belmondovky? Asi patřil mezi to nejzábavnější, co se k nám kdysi ze Západu dostalo, a možná byl jako dělaný pro publikum, které se bavilo u Konce agenta W4C prostřednictvím psa pana Foustky. ()
Paradoxně jsem jako malej kluk tuhle Belmondovku moc nemusel, ale jako velkej kluk už jsem si ji dnes užil na plný koule. A to nejen kvůli Jacqueline. ()
Krampola nemusim. ()
„Našiel sa žralok, ktorý zabil Rodrigueza? Áno, už je z neho konzerva!” • Záverečný, tretí diel, zo vskutku ktorého následne vzišla i akási »trilógia o mužovi«, vždy sa mimochodom nachádzajúceho v rozdielnych zemepisných šírkach a dĺžkach, a k tomu i s ústredným predstaviteľom v podaní Jeana-Paula Belmonda, ktorý zakaždým stelesnil úplne iného protagonistu, ale zase zvyčajne s naprosto identickým zápalom po danej veci v podobe krkolomných, akčných kreácií od výmyslu sveta, kde rozhodne teda zapracovala i kreatívna stránka zo strany režiséra Phillippea de Brocu, ktorý tentoraz vytvoril svoju ďalšiu nadštandardnú «brokovinu», počas ktorej na mňa zase vystrieľal i neúrekom brokových, hyperaktívnych scén, a to konkrétne i v náležite podanom spracovaní, ktoré by sa v podstate dalo rozdeliť na akési dve časové roviny: 1). v prvej medzitým vystupovala ústredná postava akčného [špiónskeho] hrdinu Boba Saint-Clara, ako vystrihnutého z napínavých dobrodružstiev o Jamesovi Bondovi. 2). sa na radu dostal i akýsi mimoriadne roztržitý spisovateľ François Merlin, ktorý vlastne o tomto hrdinovi práve píše akýsi hodne prehnaný román, pričom by sa dalo podotknúť, že obidva prvky budú postupne akosi splývať dohromady, až sa tým pádom utvoril celistvý celok, ktorý v rámci všetkých možností ponúkol: nadštandardný, Veľkolepý prejav v podaní charizmatického hráča; skrz-naskrz Bébelovým cítením, nadštandardným spôsobom ukotveného z predchádzajúcich videní. • V prvom rade by som snáď uviedol vec na pravú mieru v takom zmysle, keď si myslím, že Herec s autorom, si chceli určite priamo odteraz asi najviac vystreliť z bondoviek, čiže inými slovami povedané; spoločným úsilím vytvorili akúsi podarenú «paródiu na bondovky», ktorá sa naostatok ani vôbec nebrala vážne, skôr celkom naopak, jedná sekvencia bola absurdnejšou, než tá nasledujúca, a nejako obdobne to pokračovalo až do konca. • Divák sa musí na samý úvod [i]hneď a priam čo najideálnejšie naladiť na ich »humornú frekvenciu», k čomu by mohla tiež dopomôcť i samotná účasť anglickej krásavice Jacqueline Bissetovej, ktorá ústrednému aktérovi veľmi zručne sekundovala... ()
Reklama