Režie:
Valerio ZurliniKamera:
Dario Di PalmaHudba:
Mario NascimbeneHrají:
Alain Delon, Lea Massari, Giancarlo Giannini, Renato Salvatori, Alida Valli, Adalberto Maria Merli, Patrizia Adiutori, Krista Nell, Sonia Petrovna (více)Obsahy(1)
Profesor Dominici (Alain Delon), který má zálibu v hazardu a psaní básní, přijme místo na střední škole v italském letovisku Rimini. Brzy se zamiluje do jedné ze svých studentek, devatenáctileté Vaniny, a události naberou tragický spád.
Toto melodrama se odehrává mimo sezonu v italském přímořském letovisku Rimini, kde si místní "buržoazie" krátí čas hazardem a vede rozmařilý život. Když přijme pohledný, ale neudržovaný flegmatik Daniel Dominici (Alain Delon) místo zastupujícího učitele na střední škole, vzbudí zájem i zvědavost svých neomalených studentů. Daniel se dostane díky svým nekonformním či diletantským vzdělávacím metodám a bouřlivému osobnímu životu pod drobnohled kolegů, a navíc musí snášet cynické poznámky své deprimované partnerky Monicy. Cítí se osamělý a rozhodne se svou komplikovanou ženu opustit. Noci tráví pitím a hraním hazardních her s místní honorací. Záhy se zaplete s jednou ze svých studentek - mladičkou Vaninou - a události naberou tragický spád. (Cinemax)
(více)Recenze (21)
No... chcelo to by velice cool. Dolon v hube cigaro cely cas, mlada pipka, saxafonik na pozadi, obcas dake nahacinky, aj hnusne, lezbovite porno, chlast, kopanec do guli, zasa saxafon.. Plytky grc o tom, jak profesor na strednej serie na vyucovanie, kazdy si moze zapalit alebo neprist vobec. Ako pozorny kantor si vyberie najkrajsiu pipendu z triedy a zacne ju opalovat. Po veceroch chlasta a hra o prachy. Z pipeny sa vykluje profesionalna kurva, ktora natoci napockanie porno grupak a tento trhak sa potom premieta na spolocenskom vecierku, kde su kurvy a ozrati mafiani. Ucitel s nou kefuje, kym jeho zena sa chce otravit plynom - neudrzi si ho ani po priznani, ze sukala celych 10 rokov ich manzelstva s hocikym, kto siel okolo. Cize vsetko, co ma dobry film mat: kurvy, porno, mafia, podvody, sebevrazdy, chlast, karty o prachy, studentski sraci, smutny pribeh o malom dievcatku, ktoreho mama kurva predava od 15tich celej parte mafianov.. a zamysleny Delon s cigou v hube.. WTF.. Inak, existuje aspon jeden film, kde Delon neumre nakonci? Ked sme zacali kukat, pytam sa manzelky: "ale neumre nakonci, ze?" - smiech; a nakonci sa uz nik nesmial :-D. Bud ho prejde auto alebo ho zastrelia a vzdy vypada velice nasrane alebo smutne pri tom. 1* davam len zato, ze som videl uz aj vacsie hovadziny. Skoda casu, cista srajda. ()
Musím se přiznat, že mi chvíli trvalo si zvyknout na Alaina Delona mluvícího italsky. Buď na mě totiž mluví česky a nebo francouzsky, což mi, přeci jen, přijde trošičku přirozenější. Francouzsky čistě proto, že je to jeho jazyk a česky proto, že starý dobrý dabing u francouzských filmů byl kolikrát lepší, jak francouzský originál. Film jako takový pak po příběhové stránce nepřinesl nic objevného. Chvílemi jsem se dokonce i docela slušně nudil. Třeba, když jsem pozoroval, jakej je Alain romantik. Nicméně klasicky poctivý závěr na francouzský způsob způsobil, že nad tímhle filmem budu ještě dlouho přemýšlet. ()
Musím poznamenat, že nejde o žádné geniální dílo, ale hodnocení na hranici mírného nadprůměru zachraňuje Alan Delon a přinejmenším ještě docela zajímavý námět, protože zápletka není vyloženě tuctová. ()
Těžké drama o lásce, nepochopení a "první klidné noci", která přichází, kdy jindy, než po ... ()
Jakkoliv mám rád francouzské filmy šedesátých a sedmdesátých let a Delona zvláště, dnes tento film již notně poznamenal čas. Připadáal mi rozvláčný, utahaný, navíc s lehce pofiderním závěrem. ()
Existenciální drama, u něhož se mi nechce věřit, že jej nenatočil nějaký věhlasný francouzský režisér. Krásně pomalé, kruté a přitom vlastně jistým způsobem laskavé. ()
Dívka čarokrásná, Giancarlo Giannini -jak jinak- zajímavý...a Delon? Nepočítám-li Rocca, nestává se mi často, že by mne těžce a jednoznačně dojímal. Každopádně: z ruky mi ještě nikdy nikdo nehádal, ale to vědomí, že osudu jeden neunikne, je až nesnesitelné. ()
Nemám celkom dobrý dojem z tohto filmu. Kto veľmi chce, môže v ňom nájsť nejaké myšlienky, odkazy, symboly a vlastne nájde v ňom, čo len chce. A iný ho bude vnímať ako zbytočne rozkošatený príbeh bez výraznejšej pointy, v ktorom hrá niekoľko známych hercov, medzi ktorými prirodzene hviezdi Alain Delon. Ja som ho vnímal ako pomerne nezaujímavý film, ktorý mi nezapadol medzi tie diela talianskej a francúzskej kinematografie zo 60. a 70. rokov, ku ktorým sa rád vraciam. Až som sa pristihol pri tom, že namiesto filmu riešim problém, prečo 90 % času mal Delon na sebe kabát. Z milosti tri hviezdičky. ()
Stendalův romantismus (zjevné odkazy na Vaninu Vanini) přenesen do existencionální éry 50. a 60. let jen dokazuje, že šlo o směr bytostně romantický, byť uměřenější v emocích. ()
Bol to iný Delon, na akého sme zvyknutí. Som rád, že sviežejší a zaujímavejší. Naproti tomu, že je samotná zápletka filmu dobrá, nechápem prepálenej minutáži. ()
Alain Delon v kvalitě A+ v zajímavé podobě zmuchlanosti, se strništěm a kruhy pod očima.. Sonia Petrovna je beze sporu půvabná osůbka, takže jsem se vůbec nedivila a to ani na jedné straně.. Společně stvořili úchvatný filmový pár a moc jim to spolu slušelo, mezi nimi jiskřilo a celkově ladilo.. ()
Když se řekne Vanina, obvykle se dodává Vanini; ale tohle je jiný příběh. Alain Delon není karbonářem, nýbrž jen drobným podvodníkem, a Sonia Petrovna má daleko do hrdé římské šlechtičny. Obvykle prosluněné malatestovské Rimini je zde také šedé a nevábné. Romantické napětí je přitom vytěsněno tlakem chybějících souvislostí: Tím, že si je musíme domýšlet - co je to za ženu, která je jeho manželskou? co je to za partu, a s kým vůbec táhne? co je to za školu, která se objevila a zničehonic mizí? co je to za příbuzné, které obě strany zatěžují?, a samozřejmě, kdo jsou oba hlavní protagonisté a do jaké budocnosti směřují? - stáváme se sami částí příběhu, který - i když "první klidná noc" nás od toho zdánlivě oprošťuje - musíme stejně domyslet až do konce. ()
Její záhadné melancholie hřích, jeho života čistý žal, citovaný ve verších. Kousek nebe snesl se do dlaní, byť jen na chvíli, Vanině Abati "Vanini" a jejímu učiteli z Rimini. Po nábřeží mlh korzuje rozervaný nešťastník. Plouží se rány i večerem. Neví, jakým směrem, nitro podlomené osudem. Trpí rozporem, zhoubnou pozemskostí, samotnou existencí. Co počít si má, vyčerpán. Svou sychravou duši zachumlanou pod kabátem hnědavým, límcem nahoru vykasaným, ruce svěšené podél těla, v jeho ústech ležérně plápolá cigareta. Jak nápadně svou siluetou připomíná slavnou pózu Jamese Deana. Touží zmizet z tohoto povrchního světa, rozplynout se stejně jako dým, na zem odhozená cigareta. Žije jen ve svých plachých myšlenkách, v neklidné kryptě intimity. Světlo dávných časů na něho doléhá, jejich třpyt se v mysli rozlévá. Smýkán ze strany na stranu, umrtvena jsou ústa polozapomenuté umělecké symfonie. Jasně modré oči zvlhlé, zaváté popraškem osamění, zakotvené v posmutnění, rozestupuje se ve ztracené nostalgii. Ztrápený, ztrhaný nicotně chmurným okolím. Prochází třídou a náhle se jeho vnímání rozjasní, jeho srdcem šíp proletí...Na mysl přichází touha, která přepne na city ve tmě. Stůněš, lásko moje? Bídný luxus tvých strážců tě obklopuje. Zraněná a zakletá si ve svojí kráse, upíjíš zakalený nápoj ve zrádné spáse. Melancholická „barevnost" ďábelské poetiky tě sužuje. Blízká i nedostižná. V její přítomnosti mé srdce ožívá, rozbuší se. Jsem rozdrcen na prach, vše se ve mně pere. Rozpíjím se. Láska je paprsek slunce i krůpěj slz, emoční peřej, sladký i truchlivý vzdech. Reflektory diskoték - zamilovaný Alain Delon se s námi podělí o ten svůj pohled, v němž rádi tonem, ve kterém je ta neodolatelná kombinace plamínků chtíče i něžného tajemství, co slovy vysvětlit je zakázané. Oči jiskří, vyprávějí. Mnoho příběhů je v nich. "Ty tančíš s ním. Já vidím jen tebe, jsem sveden. Barevné efekty se na mě vrhají, v mých očích zamilovanost, vášeň, žárlivost defilují. Jsi nakažena dnem i nocí, opíjíš svou duši černou mocí, plazí se po tobě démoni scestní. Jsi světlo, které vystoupilo a znovu se halí do tmy. Jsi básníkova Jeskyňka, křehká Sněhurka, se kterou si pohrává zkažená smetánka. Prudké kapky deště ťukají na střechu našeho útočiště. Skláním svou hlavu a závratnými polibky obdarovávám tvé svěží líce, promoklou tvář, milostné chvíle nezkrotná zář, tvá smyslnost otisknuta na polštář. Romantizující prokletí, zlého znamení dojetí. Vyjděte ven ze světnice. Čas milenců pod hvězdami odpočítává se. Náš útěk je daleko. Zapadlo navždy naše slunce, které nám na naši lásku svítilo. Pláč, střed duše tragické průrvy, neprobádané laguny. Nevyslyšitelné vytí nelehkosti lidského bytí. Když i poslední naděje se mění v trosky...Tak málo času nám dal, teď plnými hrstmi rozhazuje blížící se zmar. Prokletí milenci, kteří své životy spojit nemohli. Vnitřní baladický monolog. Květy potřísněné slzami položím na tvůj hrob. Neporozuměli naší touze, nedali nám rozhřešení. Čas posledního záchvěvu lásky se už nevynoří. Vylidněný ráj, prázdný pokoj, rozbořený chrám. Chtěl jsem chránit tě před pláčem, před deštěm, unést tvé srdce z ohně i chladu. Vysvobodit tě z černokněžníkova hradu. Procházet se ruku v ruce. Tam na nábřeží mlh sirény už oznamují, trubačové prozpěvují, už lákají mě svou melodií. Už stáčejí se kroky tragédie, pluji na druhý břeh. Už nebrání mi nic v klidném spaní, nezalkne mne hrůzy snění. "Ve smrti je láska nejsladší. Pro milujícího je smrt svatební nocí, tajemstvím sladkých mystérií." () (méně) (více)
10/10. Dojemné. Působivé. Dramatické. Melancholické. Fantastické. V Itálii na tento film píší studenti seminární práce. Lze v něm najít odkazy a prvky ze Stendhala, Novalise, Shakespeara, Goetha, Danteho, Baudelaira nebo Bible (to jen tak namátkou). Jednotlivé scény obsahují mnoho symbolů, ukrytých v detailech, nebo jsou symbolické samy o sobě… Anebo lze film brát jako příběh o profesorovi, co se zamiluje do studentky. Každopádně, Alain Delon zde podává výkon hodný Oskara, Cézara, Medvěda, Lva i ostatního zvířectva, co se ve filmovém světě uděluje. „Někdy vzpomínky přicházejí na mysl bez důvodu. Ten, kterého hledáte, není zde…“ (více zde) ()
Alain Delon mě asi po druhé v životě (V plném slunci) velice překvapil. Dokázal mi, že když dostane roli, ve které může zužitkovat své přirozené přednosti, dokáže s přehledem utáhnout celý film téměř sám. Postava rozervaného profesora v První klidné noci to jedině potvrzuje. ()
Scény s Delonom & Petrovnou sú vynikájúce a dobre sa na nich pozerá. Príbeh zamilovania sa učiteľa do študentky zaujímavý. Plus mladý Giancarlo Giannini s bondovky Casino Royale (keby neviem, že to je on, nespoznám ho). Avšak film je veľmi uťahaný a skoro všetky ostatné scény bez ústredného dua sú nezaujímavé/zbytočné a skutočne uťahané. Čo mi ale na filme výrazne prekážalo bolo to, že Delon chodil celé 2 hodiny v rovnakom outfite alá bezdomovec (kabát + rolák). Či bol vonku, či počas vyučovania v škole, doma alebo v noci v klube, celý čas pobehoval v tom jendom kabáte. Vyzliekol sa skutočne len pri milostných scénach. Neviem kto doma chodí po byte v (otrasnom) roláku a kabáte, ale teda u Delona som zvyknutý na iný štandard obliekania. Hodnotenie asi na 3,5*, film bol skutočne zbytočne pridlhý. Ale ústredná dvojica to ťahá na 4*. ()
Výtečné drama. Sice rozvláčné, ale zde mi to absolutně nevadilo. Výborný Delon v tak trochu jiné roli, než jsme obyčejně zvyklý, parta jeho promiskuitních kamarádů a nádherná Sonia Petrovna. Jo Slovanky se nezapřou. ()
Skvělý film s úplně odlišným prostředím, než ve kterém potkáváme Alaina Delona. V roli profesora střední školy úplně v klidu zvládá problémové rebelující studenty, ovšem jiným stylem, než má představu ředitel. Jeho postoj ke studentům je pro některé rebelující takřka překvapením. Když má podpořit petici, s absolutním klidem to odmítá a vysvětlí proč. Studentům téměř vyrazí dech svou otevřeností, uvolněností a přehledem. Jedna dívka svým výrazem melancholičky a introvertky ho zaujme natolik, že jí začne věnovat značnou část své pozornosti. Ve městě si najde přátele, kteří odpovídají jeho naturelu, karbanu - hazardu. Postupem času zjistí, že dívku podporuje místní velmi bohatý muž, který pravděpodobně ovládá místní šedou zónu. Spolužití s jeho ženou je velmi uvolněné a víceméně drží jen setrvačností! Jak jeho porornost k dívce stoupá, tím více si uvědomuje, že se do ní zamiloval. Oči se mu pokouší otevřít její matka - odpohledu hnusné stvoření a schutí mu vpálí, že dcera patří jednomu bohatému mafiánovi, se kterým dokáže to křehké introvertní a melancholické stvoření lehce manipulovat. Ten mu ostatně také vysvětlí, že dívka, do které se zamiloval není to co si představuje a že již od 15 let žije jako prostitutka. Nenechá se ovšem zviklat, opouští svoji ženu, která mu s chutí vykřičí svou minulou nevěru a vyhrožuje, když odejde, že spáchá sebevraždu. Nic nepomůže, jednou se rozhodnul a odchází za svou láskou, nic mu nemůže stát v cestě. Jak je to u Delona, ale někdy zvykem, příběh končí tragicky. Snad jen jedna věta, která mi utkvěla "Proč je smrt první klidnou nocí, protože spíš konečně beze snů" ()
Moje rozloučení s gigantem francouzského filmu – záměrně vybrán snímek ne dobrodružný nebo kriminální, těch má na kontě na můj vkus příliš. Daniele Dominici, rozervaný profesor italštiny, toho své studenty moc nenaučí, zato je uhranut tajemnou Vaninou Abati. Atmosféra ospalého Rimini, bujaré večírky s partou kumpánů, vášeň pro hazard a související pochybná minulost s dírami v životopise, vyhořelé manželství s Leou Massari („My už spolu nejsme ani ze zvyku. Jsme spolu ze zoufalství.“) – to vytváří koktejl s tragickým vyústěním. Alain Delon se představuje v uhrančivé roli (jak jinak), s cigaretkou, drzý, avšak gentleman, tentokrát neoholen a italsky hovořící. No řekněte dámy, která z vás by si od něj nenechala vykládat o Stendhalovi? Pozornost si zaslouží i Giancarlo Gianniny, který v roli Spidera odhaluje Danielův původ. „Proč je smrt první klidnou nocí?” „Protože je to noc, kdy se nezdají sny.” Au revoir! ()
film se odehrává v pomalém tempu, trochu je na něm cítit doba, ve které vzniknul, dneska se takové film už netočí. Dost netypický Delon, nicméně on kvalitu snímku jednoznačně drží, ta dívka je krásná. Jinak příběh to není zase kdovíjak impozantní, spíš průměrný a samotný závěr není příliš povedený. Ale zase je to řemeslně moc dobře natočené, důmyslná kamera, takže lze říct, že jistě film stojí za vidění ()
Reklama