Režie:
Claude PinoteauKamera:
Jean CollombHrají:
Lino Ventura, Leo Genn, Suzanne Flon, Robert Hardy, Lea Massari, Bernard Dhéran, Pierre Zimmer, Roger Crouzet, Lucienne Legrand, Pierre Collet, André Falcon (více)Obsahy(1)
Lino Ventura v roli francouzského vědce, který je v politicky složité době donucen "tiše" pracovat pro Rusy. V Británii, kde částečně vykonává svou původní profesi, je zatčen policií a obviněn ze špionáže pro KGB. Ví, že vyjít ze tmy do světla pravdy pro něj bude likvidační, stejně tak, jako být propuštěn bez procesu a očištěn od všech závažných obvinění. Jeho dny jsou sečteny, odkud a kdy přijde smrt...? (LiVentura)
(více)Recenze (82)
Mimořádně ponurý a drsný film s velmi přesvědčivým Lino Venturou. Pustil jsem si film v noci, všude tma jako v ranci... postupně jsem byl vtahován do temného děje plného tmavých stínů, tajemných postav v černých kabátech, které se tu a tam mihnou a zase zmizí, nekompromisních agentů s jediným cílem zabít... Od poloviny filmu jsem podezříval už i prodavače zeleniny a pouhý pohled za roh napínal mé nervy k prasknutí. Závěr byl stejně mimořádný jako celý snímek. Mráz mi běhal po zádech křížem krážem a když film po téměř dvou hodinách skončil, seděl jsem jako přikovaný. Pět hvězdiček je málo, proto přidávám ještě dalších pět *****! ()
Teda že by to bylo zrovna málo špionů, nemůžu říct. Film v sobě má určitou dramatičnost, ale takovou tu atmosféru paranoi a tísně, jako mají jiní jeho kolegové z podobného ročníku a země, to teda zase ne. Lino Ventura tradičně skvělej, tyhle role osamělých chlapů by mohl fakt malovat. ()
"I když jsem mrtvý, tak mě KGB potřebuje zabít. Pro výstrahu." Občas je dobrý být průměrnej. Třeba já nejsem jadernej fyzik jenom proto, že nechci, aby mě unášely tajný služby. Dřív jsem to nevěděl, ale Mlčenlivý Tibère mi to vysvětlil dost jasně. Já jsem si to tedy užil a vůbec to ve mně nevzbudilo paranoiu, že každej taxikář, číšník nebo náhodnej kolemjdoucí mě chce zabít. Ale co květinářka, řidič Senior expresu nebo pošťák? Nebezpečí číhá všude a já budu svý Smith & Wessony dál nosit zavěšený proklatě nízko. ()
Lino Ventura v jedný z mnoha rolí drsnýho, mlčenlivýho samotáře bojujícího proti přesile. Tyhle role mu prostě seděly jak šitý na míru. Když se k tomu přidá perfektní, místy až paranoidní atmosféra, tak tu máme zase jeden poctivej krimi-thriller ze starý školy. Ale 5 hvězd nedám, protože ve filmu byly i nějaký hluchý místa. 85% ()
Odjakživa tvrdím, že základem filmu je scénář, Mlčenlivý je ovšem vzácný případ, kdy režijní a herecké nasazení dokáže divy a z typicky béčkového námětu je schopné vykřesat velký příběh a silné drama. Lino Ventura se dostává do soukolí střetu tajných služeb východní a západní Evropy a stává se záhy štvancem ve vlastní zemi. Jeho paranoia dosahuje maxima, kdo ale počítá s nejhorším, bývá připraven na ledascos. A štěstí, jak známo, přeje připraveným. Mlčenlivý je temný napínavý film, u kterého rád zamhouřím oči nad zjevnými nedostatky scénáře. Ten mj. počítá s celou armádou špionů schopných zorganizovat atentát na počkání. Realita byla i v dobách nejhoršího vzepětí studené války naštěstí poněkud jiná. Zamhouřím oči i nad bezmála operetním odhalením padouchů a nakonec udělím hodnocení nejvyšší. Celkový dojem: 90 %. ()
Lino Ventura otáčí hlavu ke svému rameni, ale tentokrát na něm nehledá motýla. Jeho krční páteř se musí namáhat víc, protože se ohlíží, kdo po něm jde.. S trefným anglickým názvem „Escape to Nowhere“ se vypráví především obrazem a nelze čekat, že se z osvědčené linie „osamocený muž hozen do oka hurikánu mocenských zájmů“ někam výrazněji uhne. Hodně to okysličuje hudba. Zatímco intenzitu finále zhutní Brahms, Goraguerův ústřední motiv dohání až k lítosti nad hlavním hrdinou. Mimochodem, jeho představitel se svými úspornými gesty nemohl být lepší volbou. Kdybyste na páteř jeho postav přiložili libelu, bublina mezi ryskami by se strachy nepohnula.. ()
Úchvatný úvod, brilantní závěr, a vše, co se dělo mezi tím, na tom bylo až na pár ojedinělých chvilek velice podobně. Lino Ventura se pro tyhle hrdiny doopravdy narodil a asi málokdo by dokázal postavu zoufalého vědce urputně bojujícího o přežití podat tak uvěřitelně. Tísnivě bezvýchodnou náladou podobný film Rozhovor s Genem Hackmanem se mi sice líbil ještě více, ale to neznamená, že bych Mlčenlivému dával pět hvězdiček nerad. ()
Husarský filmový kousek ve špionážním rytmu má chlapský říz. Opět musím napsat, že by nešlo pravděpodobně o nic převratného, nebýt robustního hereckého výkonu Lino Ventury, který nepřestane nikdy udivovat, dává tomuhle snímku neuvěřitelné grády. Tím nejcennějším v Mlčenlivém je fenomenální psychologická drobnokresba osamělého hrdiny, který toho věděl příliš mnoho, svádí svůj boj o život na tiché frontě temných politických her a zájmů. Někdo možná namítne, že dnes už tak starý film nemusí dnešního diváka tolik zajímat či oslovit, jenže tu strhující atmosféru lze z toho snímku cítit i dnes. V tomto ohledu je zdejší napětí skvělou ukázkou bezmocnosti jednotlivce ve hře špionážních struktur. Ale co bych dál vykládal. Podívejte se na tu bizarní štvanici a nebudete litovat. ()
Lino Ventura je chlapácky typ a presne toto mu vždy sedelo. Mlčenlivý vo filme nie je len on, ale film je akosi takto pojatý celý. Mnoho dialógov tu nehľadajte, no o to viac si užijeme naháňačiek a tajných sledovačiek. Špionážny film zo starej školy. Rola ušitá Venturovi na mieru. Kto iný, keď nie on? 80%. ()
Opravdu zvláštní snímek. Do teď jsem jej vůbec neznal, o to větší překvapení, a navíc příjemné, to pro mě bylo. Začátek je jakýsi rozpačitý, ale pak se spustí akce, která trvá jen s kratičkými přestávkami až do konce. Až si člověk říká, jestli se tu Francouzi nepokoušeli o jakousi galskou variaci Jamese Bonda... Po celou dobu jsem akorát nemohl pochopit, proč se film jmenuje tak jak se jmenuje, ale při závěrečných titulcích mi to došlo - jelikož je celý snímek opravdu jedna dlouhá a neustálá akce, tak prostě scénáristé neměli hlavní postavě co psát za dialogy, proto tedy Mlčenlivý. ()
Mrazivý špionážní thriller, kde lidský život v kleštích několika tajných služeb naprosto nic neznamená proti supertajným dokumentům přecházejících z jedné strany na druhou.. Uprotřed toho všeho stojí nešťastně zatažený agent-vědec. Po všech stránkách dotažený bravurní film. ()
Na naprosto skvělém charisma Lino Ventury stojící lehce se vlekoucí drama o souboji špionážních služeb východu a západu z dob studené války. ()
Pozeral som verziu s dabingom. V tomto smere mi však prišiel úvod trocha rozpačitý, keďže sa až do zadržania hlavnej postavy britskou políciou nedabuje. Neviem prečo to tak urobili. No ale postupne sa z toho stal veľmi dobrý, napínavý, paranoidný boj o holý život, kde Lino Ventura aj napriek svojej "málovravnej" postave predviedol to lepšie zo svojho hereckého repertoáru. Divák nemá čas si ani vydýchnuť, pritom hlavná postava dokáže prirásť k srdcu, takže o ňu prežijete aj strach a držíte palce, len nech to nejak ustojí. Silný nadpriemer. 85/100 ()
Tenhle film má takovou atmosféru, že kdybyste z ní ukrojili plátek tenký jeden milimetr a vysoký i hluboký po metru, tak by ten plátek stál. Lino Ventura podává naprosto excelentní výkon v roli vědce bojujícího o přežití. Základní linie filmu by mohla svádět k tomu, že se jedná o špionážní snímek, ale rozhodně tomu tak není. Klasická hra kočky s myší je dotažena do absurdní i dokonalé krásy tím, že koček je více a ne všechny jsou známy. Tenhle film je precizní thriller, který už jsem viděla několikrát a pokaždé mi měl co nabídnout. Nevhodné pro kardiaky, malé děti, těhotné a kojící ženy. Kecám, vhodné pro všechny, kdo si film chtějí a hlavně umí vychutnat. ()
Jeden z těch "studenoválečných" paranoidních thrillerů, které se už dnes, i vzhledem ke geopolitické situaci, netočí. A je to škoda, takové filmy, ač měli často velmi podobnou zápletku, dokázaly zaujmout něčím specifickým, charakteristickým, a divákovi tak připravit příjemně napínavý filmový zážitek. To platí i pro Mlčenlivého, kde Venturova poker face prochází celým filmem, zdánlivě odtažitým, ale přesto nabitým spoustou energie a napětí. 90% ()
Ne(po)zapomenutelný koncert s minimem výrazových prostředků, pod taktovkou dirigenta C. Pinoteau, se sólistou L. Venturou, o několika dějistvích, spějící pomalu, ale jistě, k velkolepému osudovému finále. V samotném úvodu si možná budete připadat, jako ve snímku G. Heslova „Muži, co zírají na kozy“, při rozebírání rusko-francouzského ponorkového „kachního“ konfliktu popř., pokud je vám bližší, slovy majora Terazkyho„volaaký zmetění“ , přičemž ani L. Ventura, se svým typickým mlčenlivým „poker face“ výrazem, dvakrát nepomůže. Celkem rychle však snímek nabere jasný směr a divák si tak užívá herecký a režijní orgasmus. L. Ventura, jako „agent Bourne staré školy“, možná neběhá s takovou lehkostí po střechách, rychle se zadýchá a střetům se vyhýbá jak upír česneku resp. svěcené vodě, ale úsporným výrazem , jenž by si mohl nechat z fleku patentovat, to bezproblému utahne. Nic pro fanoušky zběsilého klipovitého střihu, ale pro příznivce volně plynoucí režie, s inteligentním scénářem a šťavnatě paranoidní atmosférou, kdy divák postupem času podezírá (souhlas viz borsalino) i zmrzlináře u stánku popř. stařenu krmící holuby, troufám si rozhodně tvrdit, (milá) povinnost. Osobně mám rád ten typ snímků, který vám bez jakýchkoliv pochyb v závěru dokáže, že tu zvýšenou pozornost, kterou jste mu věnovali, si bezezbytku zaslouží. Takovým snímkem Mlčenlivý bezesporu je. 90%[ Snad pouze ta lehkost resp. volnost a počet, s jakou resp. v jakém, se zdejší agenti KGB pohybují v tehdejším západním bloku, kdy má divák neodbytný pocit, že na něj vykouknou i z krabičky cigaret, budí (mírné) rozpaky resp. potutelný úsměv. Řekněme, že tehdejší rok jim byl neobyčejně příznivě nakloněn :-)]. ()
Prvotriedny pol storočia starý triler. Lino Ventura ako vedec pracujúci tajne pre východnú stranu barikády vie, že keď ho západní agenti neochránia (ako by mohli, že), tak ho KGB vyhrabe aj z piesku mexickej dediny. Respektíve oni tam budú ešte predtým, ako sa rozhodne, že sa tam ukryje. Jedinou vadou na kráse, či napínavosti a vysokom tempe, sú občasné náhody, ktoré hlavnej postave pomáhajú vždy včas utiecť a schovať sa. Hipisáci túžiaci po šoférovaní, prázdna dodávka a podobne. Ide ale skôr o kozmetické chyby. ()
Príjemné prekvapenie pre mňa, pretože som o existencii tohto filmu nevedel. Opätovne excelentný výkon Lina Venturu, ktorý si film pochopiteľne vzal do osobného vlastníctva. Opätovne špionážno-kriminálna dráma tak typická pre francúzske a talianske filmy danej doby. Paradoxné pre mňa bolo, že šlo o napínavý príbeh napriek tomu, že vo filme bolo dosť hluchých miest. Za nedostatok považujem, že tvorcovia si v honbe za maximálnym napätím a akčnosťou nestrážili dostatočne, že ide o špičkového vedca, ktorý by sa asi ťažko mohol správať ako James Bond (Bourne). A keby si ustrážili aj niektoré dialógy a situácie, neváhal by som s plným hodnotením. ()
............. - V těch mlčenlivých tečkách je skryt můj doposud nejlepší komentář , k jeho sepsání mne inspiroval kvalitní filmový zážitek, který jsem si odnesl z tohoto bravurního, leč trochu sterilního thrilleru. Znalcům staré francouzské školy doporučuji zejména druhou tečku zprava, dovolil jsem si tam v druhém odstavci takový malý srovnávací rozbor právě na téma francouzských kriminálních filmů tehdy a dnes, pokud by někdo nesouhlasil s mými závěry, tak prosím do pošty, děkuji, rád se nechám vyvést z možného omylu. Věřím, že si v mém komentáři přijdou na své i všichni ostatní, zrcadlí se v něm totiž několik let příprav, odříkání a tvrdé práce, v té souvislosti nemohu nezmínit hned první tečku, která se svou délkou i obsahem jeví na první pohled velmi jednoduchá, že ? Nicméně věřte mi, že první krok k velkému dílu tak monumentálního rozsahu je vždy tím nejtěžším, zasekl jsem se na ní přesně 785 dní, 6 hodin a 5 min a v tom památném okamžiku jsem s třesoucími se prsty poprvé zmáčkl klávesu . A pak už jsem byl k nezastavení. ()
Mám rád filmy, o kterých víte, že nemají jak dopadnout dobře, ale stejně si díky jejich kvalitě můžete vše náležitě vychutnat. Plakát vypadá trochu jako novější poster k českému Lojzíkovi Nebelů. Skvělý dabing se zrodil světe div se v letošním roce pro Novu. Začátek je dost neohrabaný, ale jakmile se Lino dostane z izolace, začíná spíš noirka francouzského střihu (sám o sobě nonsense, já vím). Potěšil mě i Fiat 124, podle kterého se dělali žigulíci. Když Lino couval, vzpomněl jsem si na sebe, protože někde po tmě mimo civilizaci zacouvat bez zpátečkovýho světla moc dobře nešlo. Stará, stará škola. ()
Reklama