Obsahy(3)
Tento dojemný příběh, natočený na motivy stejnojmenného bestselleru z pera Paula Coleha, připomíná, že všichni lidé někdy potřebují v životě druhou šanci. Tváří v tvář svému bezútěšně předvídatelnému životu se krásná a úspěšná Veronika (Sarah Michelle Gellar) rozhodne spáchat sebevraždu. Když se po svém neúspěšném pokusu probudí v nemocnici, lékaři jí sdělí, že předávkování léky jí způsobilo infarkt s nenapravitelnými poškozeními srdce. Veronice zbývá jen pár týdnů života a tak se bez zábran chová a vyjadřuje zcela otevřeně – tak, jak by jí společnost nikdy dříve nedovolila. Veronika ve své otevřenosti nachází úlevu, její mysl se pročišťuje a ona se zamiluje do překvapivě tichého a velmi zajímavého pacienta. Tento mladý muž v ní probudí emoce a touhu po vší kráse, kterou jí může život nabídnout… (oficiální text distributora)
(více)Recenze (362)
Originální námět o tom, že nejlépe lze v člověku probudit chuť k životu tím, že ho mu ho někdo začne upírat. Skvělý začátek a první polovina. Pak začíná být trochu příliš průhledné, kam příběh směřuje, což vyprávění malinko podtrhává nohy. Naprosto bezchybný je zde David Thewlis. ()
Posmutnělý název tohoto filmu dává znát neskutečně depresivní dvouhodince, která zase až tak strašně depresivní není, i když to na první pohle vypadá jinak. Veronika prostě jenom prožívá těžké období a tak se to rozhodne řešit po svém. Následně jí ubíhá život den za dnem a stále se něco děje. Velice zajímavý námět, výborná Sarah Michelle Gellar a fakt, že život je ve skutečnosti nádherná věc, přestože nám přináší bezpočet úskalí. ()
║Rozpočet $9miliónov║Tržby Celosvetovo $280,000║ ()
Jednym slovom nadhera. Tento film mi priniesol absolutnu audio-vizualnu rozkos, ktora len tak lahko nepominie. Nemam k tomu viac co povedat, kto uvidi, ten pochopi. Kazdy jeden zaber z reziserkinej ruky bol pre mna rajom na zemi. ()
Naléhavost hudby! Sugestivní úvodní scéna podbarvená neméně sugestivní skladbou Everything in Its Right Place od Radiohead. Extatická expozice postavená do protikladu k záměrně ospalému minimalismu dalšího filmového plynutí. Silný motiv vody ve spojitosti s umíráním. Umírněné a nenásilné herectví. A v neposlední řadě atraktivní literární předloha... (která ale s filmem samým nemá zase až tolik společného, už jen rámcové přenesení děje ze Slovinska do Spojených států a transformace povolání hlavní hrdinky z intelektuálně usazené knihovnice na prozaičtější ekonomku napovídá, že ořezání mnoha myšlenkových vrstev Coelhova autobiograficky laděného románu bude v přímé úměře rezonovat s nižšími očekáváními amerického diváka, osobně nejvíce želím upozadění pro knihu možná stěžejního motivu Bratrstva pacientů, kteří trpí internačním syndromem, tedy dobrovolně odmítají opustit uzavřený svět sanatoria...) ,,Šílenství je neschopnost vyjádřit své vlastní myšlenky. A proto jsme my všichni ve větší či menší míře blázni..." Podobné filmy: Veronica wa shinu koto ni shita, Narušení, Prozac Nation ()
Neměla byste opouštět tento život bez toho, aniž byste si uvědomila, že za to stojí….. V tomto malém lidském příběhu o několika osudech si na své nepřijdou pouze hledači a sběratelé mouder, ale též milovníci psychologických studií. Co jiného je pohled do života sebevraha. Jací jsou lidé s přáním umřít? Blázni? Nebo jsou jen nešťastní? Šílenství je neschopnost vyjádřit své vlastní myšlenky. A sebevrahové mohou být lidé, pro které jsou pravdivé příběhy nudné. V obou případech jde o záchranu duše. Dokázat si uvědomit tu krásu ŽÍT S VĚDOMÍM ŽIVOTA! Třeba to s pomocí Veroniky dokážete i VY! PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ** ()
Masturbační scéna je nádherná. ()
Božská Sarah Michelle Gellar a minimalisticky absolutní ředitel Davida Thewlise mě dovedli k fascinujícímu rozporu. K filmu, který se dech beroucím způsobem rozvypráví, na dlouhou dobu potom zastaví, zdržuje, pocuchává všechna očekávání a přesto skončí tak dokonalou katarzí, že se těžko držím od nejvyššího hodnocení. Nepamatuji, kdy jsem si naposledy tak moc přál, aby nikdy nepřišel konec filmu a nakonec fascinovaně uznal, jak právě závěr dodal všemu řád a lehký punc geniality. Zatím 85% ()
Obsahuje SPOILERY. Čas od času takhle kamarádům řeknu: "Ty, hele, ztratil jsem to CDčko, cos mi půjčil," a pak v zápětí: "Ale ne, dělám si srandu." Oni mi pak nadávají. Když to dělá Hollywood a trvá mu to hodinu a půl, než přizná barvu, je to snad hodno obdivu? Zvláště, když to prokládá mudrováním, které jako by opsal z knih finančně zajištěných poslů pozitivního myšlení? Taková sladkobolnost třímající v ruce peněženku... Ne, ne, ne a ne. Já na tyhle eskapády pomatených, normálních lidiček nevěřím. A to jsem ještě nezmínil, že film trpí neduhem mnoha adaptací - trčícími kusy původního díla, která již nezapadají, nic neříkají, jen matou, otravují a zdržují. Co sem patří? Třebas většina chovanců ústavu, motiv rozehraný kolem Veroničina "dopisu na rozloučenou" či doktorův citový život. Veronika prožila posledních pár dnů svého života naplno, Subjektiv poslední hodinu a půl naprázdno. On se ale zabíjet nehodlá... Přijdou i dobré filmy. ()
"Pravé já je to, co jste vy." Tak na to bych v životě nepřišla. Ještěže toho Coelha a jemu podobné servírovače instatního duchovna a předžvýkávače pseudohlubokých životních pravd máme, protože kdo ví, k čemu bychom se museli jinak uchýlit, třeba i k nedejbože samostatnému myšlení. Nehodlám vyvozovat nic z toho, že mu to milióny baštěj, on Faidřin přijímač rozhodně není poruchoprostej, ale nemůžu v duchu nepřirovnávat pocit coelhofilů, že v jeho dílech něco strašně zásadního objevili, k době, kdy jsem měla přiskříplý nerv, následkem čehož jsem se čas od času kácela k zemi a mužům z mého okolí stouplo sebevědomí, protože i ten nejnezajímavější mohl bez uzardění tvrdit, že se mi před ním podlomila kolena... Prostě tahle lovestory holky, která si myslela, že večeře o čtyřech chodech rovná se tři tuby prášků a láhev vodky, a kluka, co zřejmě studoval vyšší hereckou školu úchylnýho čumění u Edwarda Cullena (chtě nechtě jsem si vzpomněla na ten vtip: "Moje žena má v tomhle filmu hodně obtížnou roli. "Vždyť ani neotevře pusu." "No právě"), plná klišé, nicneříkajícího blábolení, melancholického drnkání a nejuhozenější sexuální scény, co jsem za dlouhou dobu viděla, se mě rozhodla vytočit celkově a svým pohledem na lidskou duši v krizi konkrétně. ()
Veronika se rozhodla zemřít a já myslel, že umřu nudou. Začátek vypadal docela zajímavě, ale potom se děj přesune do blázince a film nabídne akorát hromadu naprosto nezajímavejch postav, který spolu vedou nějaký rádoby chytrý řeči. Nakonec z toho vyleze "moudro" ve smyslu, že života si začnete vážit teprve potom, až zjistíte, že o něj můžete přijít. Následuje ještě celkem slušnej závěr, kterej mě docela překvapil, ale celkově to stačí jenom na 2 hvězdy. Když nějakej film z blázince, tak radši Přelet nad kukaččim hnízdem. ()
Zhruba hodinu mě film moc bavil, už ten úvodní monolog hlavní hrdinky, který přesně pojemnoval její pocity a důvody pro onen čin, byl tak nádherně ukrutně pravdivý (jakkoliv si toto slovní spojení odporuje). Pak snímek pomalu začal ztrácet šťávu a hlavně se pozvolna ubíral jiným směrem než bych si asi přál. A od útěku to už byla taková pohádka, na kterou ne že bych věřit nechtěl, ale prostě nevěřím (alespoň, že Veronika neznala "pravdu", pak by se vědomě stala obětí klišé, o kterém mluvila v úvodu...na což ale nespíš časem stejně došlo). Původně jsem během filmu přemýšlel, že některé scény mi nepříjdou moc uvěřitelné vzhledem ke zdravotnímu stavu hlavní hrdinky, avšak závěr mi většinu těchto úvah vzal a zbyla jen divná scéna u klavíru (pro někoho možná magická či vzrušující) a nikým nepozorovaný únik. Velkým kladem snímku jsou kromě hudby a kamery herecké výkony Sarah Michelle Gellar a Davida Thewlise, no a v neposlední řadě dobře napsaná postava Veroniky (které jsem dost rozuměl). Za začátek bych dal z fleku 5*, ty se bohužel v průběhu vyprávění trošku rozmělnily a na konci z nich zbyly slabší 4* (netvrdím, že jsou zcela objektivní a řada hodnotících si 1* možná ubere, ale pro mě osobně tenhle film na průměr není). ()
Tento film z průměru nadzdvihává charismatická Sarah Michell Gellar, jelikož dění ve filmu je od začátku až po závěr předvídatelný a ničím nepřekvapí. Ale to nic nemění na tom, že je to slušná podívaná, která mě nenudila. Jen Jonathan Tucker mě zde vůbec neseděl. Mé hodnocení 3,5 hvězdičky... ()
Myšlienka filmu aj dej boli celkom fajn, až na to, že miestami to bolo príliš nezáživné. Veľa scén zbytočne natiahnutých, nudných. Tomu filmu by vôbec neuškodilo, keby že ho zostrihajú zhruba na 80 minút, potom by to moje hodnotenie rozhodne vyzeralo inak. ()
Veronika Decides to Die podle Coelha je ve výsledku stejný film jako The Fault in Our Stars podle Greena. Ždímá emoce naprosto podle stejného mustru. ()
Autor románovej predlohy Paolo Coehlo je instantný katolícky kazateľ, plný ľahko uchopiteľných životných právd a hlbokých zamyslení, schopných čitateľom vsugerovať zmenenie dráhy ich osudov. Veronika sa rozhodla zomrieť je len variáciou jeho najznámejšieho románu Alchymista a film je namiešaný presne z tých istých prímesí ako jeho knihy: emocionálne zdrvujúci, nádejeplný, dávajúci druhú šancu, lásku a tak. Nepochybne to mnohým pomôže, no mne takéto vydestilované a presne na mieru pripravené príbehy skôr ako citovo-myšlienkové dobrodružstvo s posolstvom pripadajú ako dokonale zabalený sériový výrobok podpriemernej úrovne. Mechanizovaný emocionálny grc, snažiaci sa ľudí presvedčiť o univerzálnej pravde života. ()
Popsání, proč to dál nešlo, samotný zoufalý akt, záchrana na poslední chvíli a krutá zpráva. Sny jsou dávno pryč, tik tak tik tak. Neoperabilní výduť na srdci, která se jednou protrhne. Úspěšná a zdánlivě spokojená (jinam velmi slušná) Sarah Michelle Gellar se tak ocitá v soukromé psychiatrické léčebně a divák si nepřeje, aby vyběhly titulky, které budou znamenat jediné. Nakonec si pro nás tvůrci přichystali několik překvapení, takže milovníci látek z pera Paula Coelha si přijdou na své. Milé drama o druhých šancích a záchraně jedné duše, kdy se konečně můžeme chovat tak, jak chceme a okolí to musí respektovat. Potěší umírněné herectví, rozumné tempo i délka. Neměl jsem žádná očekávání, o to víc jsem si výsledek užil. ()
Téma mě zaujalo, tak jsem si přečetla předlohu. Ale ... Kniha mě moc nezaujala, film ještě méně. Třeba se bude líbit někomu jinému. ()
Dlouho jsem váhala mezi 3* a 4*, ale k tomu vyššímu hodnocení mi tam přece jen něco chybělo. Prvních deset minut vypadalo skvěle a velice slibně. Jenže pak to nějak začalo slábnout a skvělý závěr, který jsem vážně nečekala, už to nezachránil. Je to velmi krásně přímo poeticky natočené, vizuální stránka filmu se mi líbila moc, pochvala také za hudbu. Myšlenku film rozhodně má, příběh ženy, která si uvědomí, že život je vlastně nádherný až když je pozdě, určitě člověka dovede k zamyšlení, ale celé pojetí nemělo tu sílu zasáhnout emoce diváka a přitom toto téma by si to tak zasloužilo. Obrovská škoda. Rozhodně ale mám teď zájem přečíst si knihu, věřím, že bude velmi silná. ()
Keby bola samovražda o čosi jednoduchšia, verím tomu, že mnoho našich spoluobčanov by už nebolo medzi nami. Prvá scéna sugestívna, takmer mi z toho pískalo v ušiach a odpadávacie stavy nastali. Potom to skĺzlo do nudnej konverzácie v pomerne nezaujímavom prostredí. ()
Reklama