Režie:
Bob RafelsonKamera:
Roger DeakinsHudba:
Michael SmallHrají:
Patrick Bergin, Iain Glen, Richard E. Grant, Fiona Shaw, Adrian Rawlins, Peter Vaughan, James Villiers, Delroy Lindo, Bernard Hill, Matthew Marsh (více)Obsahy(1)
Dobrodružný film z čias, keď sa veľkí cestovatelia vydávali do hlbín neprebádanej divočiny, aby zaplnili ďalšie biele miesta na mapách. Patrick Bergin ako vzdelaný dobrodruh Sir Richard Francis Burton a Ian Glen ako poručík John Hanning Skeke v druhej polovici 19. storočia spoločne podnikli dve odvážne a nebezpečné výpravy k nepoznaným prameňom Nílu, ktoré mali podľa domorodcov ležať vysoko v mesačných horách. Cestou ich čakala dravá zver, nepriateľsky ladení domorodci, malária a ďalšie choroby, fyzické aj duševné vyčerpanie. Nakoniec ich však rozdelila a zničila viktoriánska spoločnosť, ktorá odmietala výnimočných hrdinov... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (28)
Zajímavý doklad soudobé etiky: Film nemá zábrany zobrazit souložící bělošský pár, zdráhá se však ukázat nahé černochy (a hlavně černošky) - čímž falšuje realitu. Teprve poslední dvě generace (asi 50 let) obyvatel Tanzanie se začaly odívat a zakrývat kozy a další zajímavé části těla. Nic takového neexistovalo za časů Burtona a Spekeho. Spíš je namístě pochybovat, že Burton svou partnerku dostal do postele před svatbou; to by bylo opravdu neobvyklé. --- Tyhle falzifikace jsou dvojnásob smutné, vezmeme-li v úvahu, že film se celkově snaží o serióznost a věrohodnost. Za tu snahu klobouk dolů, ale nezbavuje mě to pochybností. Je to trochu uspěchané. Navzdory velkorysé stopáži. Chtěli-li ukázat Afriku, jaká byla, nejspíš měli vynechat pasáže z Británie. ()
Kdo se občas podívá na nové historické televizní dokumenty, snadno postřehne jejich soudobý trend; autoři se stále více orientují na vyprávění v obrazech čili snaží se co nejvíce scén nechat zahrát herci. A stále více se tím přibližují hraným historickým filmům (které si ovšem nedělají až tak velký nárok na ono "pravdivé zachycení událostí", které předstírají ony "dokumenty"). Richard Francis Burton, později Sir, je téměř "renesanční postavou" a především tím svého partnera Johna Hanninga Skekea zcela zastiňuje – dobře patrné je to i ve filmu. Pozn.: Anglie, stejně jako Turecko, se do Evropy nikdy nehlásilo, a kupodivu teprve nyní zjišťuje, že její vstup do EU byl omylem. Proč také, když dosud spokojeně žila a žije z majetků narabovaných z kolonií celého světa. A to především díky takovým lidem, jako byl právě Francis Burton. ()
Pěkný a zajímavý dobrodružný film. Obsahuje mnoho pravdivých informací, které mi rozšířily obzory. Také mě napadlo, po kom asi dostal jméno slavný americký herec Richard Burton. Kdo ví. Pátrání po pramenech řeky Nilu, Afrikou plnou divé zvěře a nepřátelských domorodců, zkrátka potěší většinu diváků, kteří mají rádi dobrodružství, historii a zeměpis. ()
Jediné, co mi na filmu vadí, je zbytečně dlouhý a strašně nudný úvod. Když se ale dobrodruzi vydají na cestu, začne být film dost zajímavý a už funguje jak má až do svého konce. Splňuje to i své žánry, dobrodružné je to přesně tak jak má být, akorát nechápu, co tady dělá žánr mysteriózní, jelikož mysteriózní ten film fakt není. Kvůli tomuhle jsem se na ten film chtěl taky podívat, jelikož spojení dobrodružného a mysteriózního se mi dost zamlouvalo, ale jelikož zde ten žánr chybí, tak jsem se (zase) nedočkal. I tak se mi ale Měsíční hory dost líbily, protože jsou správně dobrodružné, velmi dobře vedené, zahrané a natočené a kromě toho úvodu se na to i dobře dívalo. 4* ()
Až na to zidealizované přátelství Burtona a Spekea to byl naturalistický film o tom, že objevovat prameny Nilu je pohodlnější z polohy ležmo před obrazovkou, než se trmácet s brouky v uchu a hubou skrz naskrz propíchnutou kopím za geografickým pokladem. Speke měl nakonec pravdu o pramenu Nilu. Velmi milým překvapením byly herecké výkony (mně neznámých) herců. Nedivím se, že je tenhle film opomíjený, není to žádný stupidní blockbuster, který musí vydělat mraky-peněz (a nebýt flankera.27, dodnes bych o něm nevěděl), ale za shlédnutí rozhodně stojí. Dokázal totiž něco, co se mnoha filmům nepodaří: byl jsem to já-divák, kdo objevoval s Burtonem a Spekem prameny Nilu a dýchal s nimi, snášel bolesti i útrapy domorodců. A to jsem se nacházel v poloze ležmo, obklopen všelijakými poživatinami a splachovacím WC. Upřímnou filmařinu já rád. ()
Reklama