Režie:
Sergio CorbucciKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Pino DanieleHrají:
Nino Manfredi, Ugo Tognazzi, Paolo Stoppa, Sal Borgese, Marisa Merlini, Salvatore Billa, Benito Stefanelli, Nino Vingelli, Max Turilli, Giacomo Furia (více)Obsahy(1)
Sasa (Nino Manfredi), se živí jako pochybný právník, který příležitostně úřaduje v jednom pochybném bistru, kde lidem nabízí podezřelé služby. Jednou dostane nabídku od stavebního podnikatele Milettiho a za vidinou vysokého honoráře ho jde navštívit do jeho luxusní vily. Sasu však v tomto sídle místo peněz čekají dvě mrtvoly. (MVanis)
(více)Recenze (17)
Dobrodružná odysea advokáta Sasu Jovinea s thrillerovými prvkami, ako pridanou hodnotou extra naviac, odohrávajúcou sa kdesi na Apeninskom polostrove; pričom čo sa zase pre zmenu konkrétne týkalo takej práce vedeckého tímu, tak práve tá začala akosi i čoraz viacej pripomínať "družicový" charakter; skrátka, vedci sa s touto zložkou náramne kvalitne vyhrali, keďže ju postupne vynášali i o ďalšie [pod]telesá, z čoho sa následne vytvárala naprosto pestrá zmes konštelácií na obežnej dráhe, ktorú rozhodne neradno len tak podceňovať → predstavte si azda úplne neobyčajne sympatického a naivného chlapíka, ktorý bol zrazu vhodený do akéhosi nebezpečného víru poveternostných podmienok, kedy sa mu tým pádom celkom zmenila doterajšia zamračená existencia, ktorá ho v podstate vytrhla zo zaužívaného stereotypu, aby povedzme zažil turbulentný príbeh, naplnený nevídanými vetrami. • Talianskeho "meteorológa" v podobe - Sergia Corbucciho, mám zafixovaného, ako nejakého tvorcu zaprášených „spaghetti westernov,” keď musím vzápätí skonštatovať, že ma tentoraz veľmi príjemne prekvapil svojou širokou paletou meteorologických prístrojov, ako by sa vlastne dala sprostredkovať táto nová predpoveď, ktorá bola i pomerne dosť často premenlivo naladená, kedy sa neustále menil tlak vzduchu s vyššími hodnotami na nižšie, a znovu naopak, čo diváka privádzalo do hotovej extázy, ako sa napokon skončia tieto extrémy v počasí s nejasným výhľadom na ďalšie dni. • A predstaviteľ ústredného protagonistu v podaní Nina Manfrediho, si nielenže na smažených sépiových špagetách obzvláštne "pochutnal," ktorá mimochodom určite patrila i k najlegendárnejšej scéne v rámci tohto celku, ale zároveň bola podobne nefalšovaná radosť sledovať stále prítomnú legendu talianskej kinematografie, ako si tu vskutku predvádzala svoj ďalší herecký koncert: par excellence! → kolega, Tognazzi, mal oveľa menej hereckého priestoru, no i napriek tomu predsa niečo predviedol zo svojho klasického repertoáru. • Originálny názov titulu by sa dal skoršie preložiť, ako ÚPLATOK, ktorý podľa mňa omnoho údernejšie zachytil hlavnú podstatu myšlienky daného filmu, ako napríklad Veľký balík peňazí, keďže sa pojednávalo najmä o korupcii, ktorá bola zasiatou do talianskej spoločnosti nielen na konci LXX. rokov, XX. storočia, nieto o tom hovoriť ešte v súčasnosti, keď sa medzičasom rozšírila, ako nejaká epidémia gigantických rozmerov. ()
Značně nepřehledný italský zmatek, který se na krimi nebere dost vážně a na komedii je málo vtipný. Pár povedených hlášek mnoho nezachránilo. ()
Třetí film který je součástí Letního dabingového speciálu diskuze VRK. Zde v podstatě můžu souhlasit s komentářem uživatele Aky. Na krimi se film nebere dost vážně a na komedii mi to přišlo málo( nebo spíš vůbec) vtipný. Popravdě jsem ale tak nějak tušil, že tohle nebude asi film pro mě. I přesto jsem mu chtěl dát šanci jelikož už jsem se s tvorbou Sergio Corbucciho jednou potkal. Bylo to u snímku Giallo napoletano/Zločin à la Neapol(1979) s vynikajícím Marcello Mastroiannim a krásnou Ornellou Muti. Tenhle kousek se mi trefil do mé filmové chuti rozhodně víc než tento a za sebe ho můžu určitě vřele doporučit. Velký balík peněz to má u mě jen za 2hvězdy ()
Dle názvu a jednoho komentáře jsem myslel, že půjde o tradičí lupičskou komedii. Žádný heist se ovšem nekoná a ten velký balík peněz, jež reálně nikdy na žádné straně neuvidíme, se stává spolu s několika hledanými papíry jedním z hybných momentů děje plného pochybných kšeftů, mrtvol a nebezpečných situací. O to více může překvapit, nakolik tato krimi komedie hodně staví i na vtipných, propracovaných dialozích, které delší stopáž filmu s pomalším vývojem děje i dostatečně kompenzují a těch momentů, kdy bych případně cítil menší utahanost, bylo úplné minimum. Nino Manfredi byl hercem, kterému jsem se po zklamání z jednoho filmu (Otec od rodiny) trochu vyhýbal, nicméně napodruhé si mě tady plně získal sympaticky jemnou komickou kreací. Manfrediho projev (v původním dabingu doplňovaný hlasem Miroslava Moravce) a nenuceně humorné pohledy zábavně vystihují pravidelně zaskočeného, ale v jádru slušně rafinovaného prosťáčka uprostřed série absurdit a zapeklitých situací. Hodně mě bavila též sehraná padoušská dvojice v stylových oblecích a kloboucích i nejednoznačný komisař Ugo Tognazziho. Na hranici mezi 4* – 5* a rád časem kouknu znovu. [85%] ()
Moc se to zamotalo. Protože začátek má našlápnuto, hned ten první dialog Sasy a jeho Julie stojí za to, stejně tak když pan doktor přichází do své "kanceláře" řešit každodenní kšeftíky. Jenomže pak mrtvých přibývá, jeden mafián je navíc, otravné dvojče, a hodně se to rozmělní. Skvělý dabing Miroslava Moravce, jemuž sekundují mistři mikrofonu Brabec, Řanda, Stašová, Bohdalová, Holý, Langmiler... ()
Další z mnoha italských pokusů podívat se na problematiku mafiánů z tak trochu smutno veselejšího pohledu. Ono v těch lidech je to trauma z mafie zakořeněné velmi - jde o něco, s čím se nedá nic udělat, a že tady nějaké pokusy byly, jít mafii na ruku taky ke klidu nevede, a rozhodně už ani to na ruku jí nejít. Takže jste v kleštích, kde máte na výběr jen jít ze sraček do sraček. Nebo se pokusit si z toho udělat srandu. Jako to občas mají Češi sice ne v kinematografii, tam se skutečné politické satiry bojí, ale v současné době aspoň na sociálních sítích nebo ve vtipech. Což je i v závěru tohoto filmu - povídají si o tom vrabci na střeše, ale aféry se zametají pod koberec. Inu, jako u nás. K filmu samotnému - nemám moc rád ten mustr pitomečka, který sice není úplně blbý, ale je do něčeho vtažen a chová se jako slon v porcelánu. Nedávno se mi takhle moc nelíbil Mastroianni jako kulhající muzikant, okolo kterého padají z oken mrtvoly, a ani Nino Manfredi mne nepřesvědčil, aby se mi tento subžánr líbil. Ugo Tognazzi tady žel nemá jako komisař moc co hrát, přitom jeho postava mi přišla nejzajímavější. Výlet po několika italských městech možná šlo rovněž využít lépe. Ale zase je pravda, že některé hlášky, dialogy, odpovědi mě pobavily. Jinak v určitou chvíli už se mi postavy pletly, ale nakonec jsem pochopil, že ten starý pán v sekretariátu jednoho mafiána je otec té paní z kostela a její nemanželský syn byl ten zavražděný - což vlastně pak svádí k jakési představě podivného ne-incestu, ale co už. ()
ČST 2 = 12.1.1984, réžia českého znenia (ÚPF 1980) = K.M. WALLÓ (25.2.2014) ()
Saso a Julie byli oba velcí sympaťáci a to jiskření mezi nimi mě moc bavilo.Taková pravá chuť Itálie, dalo by se říct. Škoda, že nedostali ještě více společného prostoru. Co se týká Sasova nejnovějšího případu, ten se hned zpočátku dobře rozjel, po nějaké době mě ale to množství postav, které po něm šly a snažily se jeho pátrání narušit, začalo poněkud unavovat a ztrácela jsem se v nich. ()
Natěšen na "starou dobrou italskou komedii" ze sedmdesátých let jsem na konci dospěl k názoru, že ne všechny italské komedie z tehdejší doby jsou špičkové. Tato se v první polovině jako komedie alespoň tváří, v druhé polovině se spíše přiklání ke slušnému krimi žánru. Prostě ani ryba, ani rak. Nenudil jsem se příliš (jen trochu), ale ani nijak zvlášť nebavil. Celý obsah by se krásně vměstnal do pouhých 90 i méně minut. ()
Kriminální komedie dle mého gusta, místy napínavá a pro mě překvapivě i dost drsná, vše vyvažují báječně napsané dialogy a některé hlášky jsou k popukání.. Hlavní postava je poněkud diskutabilní právník, který se nechá najmout k nalezení uprchlé dcery a ukradených papírů.. Za zmínku stojí nepochybně úžasný český dabing - Miroslav Moravec, Vladimír Brabec, Josef Langmiler a další.. Posílám poděkování Willymu, tohle stálo za to vidět.. ()
Corbucci točí zábavné filmy, vážné zábavné, není to žádné velké umění, ale to někdy prostě není nutné - bych nevěřil, že komedie (a díky lehkovážnému advokátovi Sasovi Nina Manfrediho, toho hláškujícího ďábla, je tenhle film skutečně komedie) může být až tak drsná (co do počtu úmrtí). Nebýt toho společenskokritického závěru (spoiler že se díky srůstání světa politiky se světem zločinu dnes nelze domoci spravedlnosti spoiler), který by se spíše hodil do serióznějšího filmu, bylo by to dnes za plný počet. Jo, a abych nezapomněl, pokud někdo považuje za top mučící scénu tu ze zubařského křesla z Maratónce, tak já nikdy nezapomenu na scénu se špagetami (jejich konzumace už pro mě asi nikdy nebude tak "nevinnou"). Díky za tip Willymu Kufaltovi! 80 % ()
Přiznám se bez mučení, že už si ani nepamatuju, o čem tahle lupičská komedie vlastně přesně byla. Tenkrát u nás v kinech ale ty lepší italské komedie vedle francouzských byly poměrně hojně zastoupené a Ugo Tognazzi byl tedy hlavně díky skvělé komedii "Moji přátelé" a jejího pokračování hodně oblíbený. ()
Dalsi neskutocne precenovany film tuna, reziser Sergio Corbucci natocil roku 1978 tri filmy : kultovu Sudu a Lichu, Zlocin a la Neapol a tuto priemernu "komediu". Teda zasmiat sa nebolo comu, dialogy bezduche a v strede sa zvrhli do vatovo planeho plkania. Zevraj take daco ako hlasky tam bolo, no ja som zase nezachytil, dej bol neprehladny bordel ...... nuda, jedna z tych talianskych plansich komedii : 50 % ()
Sice to není ten typ komedie, u které bych se často hlasitě smál, ale zato typ komedie na příjemné sledování s občasným pousmáním určitě ano... a navíc s pár momenty, kdy jsem se nahlas opravdu zasmál, takže se tam projevuje obojí. Trochu jsem se bál typické italské komedie, tedy maximálně hysterické, kde veškerý humor bude stát na tom, že na sebe všichni řvou, ale navzdory jednomu komentáři, který to mezi klasické italské komedie pasuje (a nechci se o tom hádat - tolik jsem jich opravdu neviděl), osobně mi přišlo, že je to docela umírněné a vlastně celkem přístupnější. Sasovo manželství je sice typicky italské, avšak podané tak, že se dá některým hláškám plynoucích ze vzájemných neshod zasmát, aniž bych u toho musel kroutit hlavou, jak přehnané to všechno je. Možná je to, na druhou stranu, umírněné až moc, takže mi to chvílemi přišlo ne tak výrazné jak by mohlo, ale nic to nemění na tom, že ve výsledku to je celkem příjemná komedie, na kterou bych se klidně podíval znova, takže mi v paměti asi jen tak nezapadne a právě za to jí ty slabé čtyři hvězdy dám. Ačkoli mi to hlavně zachraňuje závěr, který je, oproti zbytku filmu, až nečekaně úderný. Slabé 4* ()
Velice poctivě natočená komedie s typicky italskými rysy, byť ne zcela alla "spaghetti". Jen mi to přišlo až moc dlouhé, zkrátil bych to o 20 minut, už mě to místy nudilo. Krásná přítomnost Uga Tognazziho ve vedlejší roli komisaře. Hlavnímu představiteli jsem na začátku moc nevěřil, ale pak se rozehrál a byl fajn... Bezvadný původní český dabing z 80 let.... ()
"Jsem ochoten přijmout stálý místo až po smrti, protože potom proti tomu už nic nezmůžu." Pochybný právnik Manfredi sa odmieta seriózne zaradiť do spoločnosti, namiesto toho poskytuje pochybné službičky pochybným ľudom. Tento spôsob života sa mu vymstí, keď začnú okolo neho pribúdať mŕtvoly, jeho pochybným klientom aj jemu samotnému ide o zdravie aj život a celé to začne zaujímať aj políciu v podaní komisára Tognazziho. Taliansky, miestami trochu zmätený, mix krimi thrilleru s komédiou, ako podtón poukázanie na všadeprítomnú korupciu, s veľmi dobrými dialógmi a napriek dlhšej stopáži bez hluchých miest. Ako vtipno-hrozivé elementy slúžia mafiánski pochopovia, valibuk Papalardo a elegantne štýlová fúzatá dvojka Pascal a Tonino, ktorá mi pripomenula duo lovcov ľudí z filmu Podivné dědictví (oproti ktorým je podstatne schopnejšia), a naozaj sa v oboch filmoch jedná o herca Sala Borgesa. Pobavilo za tri a pol porcie špagiet so sépiou. (vďaka Willymu Kufaltovi za zaradenie do premietania) ()
Komedie s prvky vážných témat (kanalizace v Neapoli) a nepřehlednou změní rodinných vazeb, které jsou příčinou jedné zápletky filmu. ()
Reklama