Režie:
Jason MooreScénář:
Kay CannonKamera:
Julio MacatHrají:
Anna Kendrick, Skylar Astin, Brittany Snow, Ben Platt, Anna Camp, Rebel Wilson, Alexis Knapp, Ester Dean, Adam Devine, Elizabeth Banks, Hana Mae Lee (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Beca nejraději poslouchá hudbu ze svých sluchátek a touží se stát profesionální DJ. Když přijde do nové školy, zjistí, že je plná divných, zlých, ale i hodných holek, které mají jednu věc společnou - zajímají se jen o to, jak dobře zní, když společně zpívají. Jako těžký introvert se nehodlá s nikým přátelit. Svého plánu se drží až do chvíle, než narazí na velmi nesourodou partu holek, které spojuje sborové zpívání bez hudebního doprovodu. Ten si vytvářejí vlastním hlasem. Beca sice na první kolo námluv řekne "ne", ale nezpochybnitelný hudební sluch a schopnost zpívat čistě i ve sprše ji nakonec do klubu zpívajících studentek přivede. Jenže Beca je tak trochu rebelka, a tak to okamžitě začne mezi ní a neoficiální šéfkou týmu Aubrey nezdravě jiskřit... (TV Nova)
(více)Recenze (470)
Konečně něco, co nevyzařuje absolutní stupiditou už po prvních pěti minutách. Příběh prostinký, ale se sympatickými herci a zajímavým - neškodícím hudebním aranžmá. Nakonec se mi to docela líbilo, jako oddychoka je to skvělé. ()
Hudební jednohubka, která mne párkrát přiměla věřit, že je cool být holkou. Bohužel posazená o pár komediálních oktáv níž než třeba Ženy sobě. Příslušnost mezi filmy jejich ražení Pitch Perfect nepředstírá moc přesvědčivě. Vysokoškolským prostředím se tvůrci jen snaží zamaskovat, že jde o další variaci high school komedie pro náctileté diváky. Je pěkné, že film svádí stejný boj jako protagonistka (být svá x jít s davem), ale bohužel jde o boj velmi nevyrovnaný, v němž tuctovost s přehledem vítězí nad originalitou, jejíž arzenál tvoří popové songy, jedna sympatická herečka a desítky vteřin urputné snahy stavět humor na zvratcích a autoerotice. Lepší tři hvězdičky za opatrný výsměch nerdovskému kultu a za Annu Kendrick. Tu bych už taky jednou rád viděl ve filmu dospělejším, dostatečně soběstačném, aby nemusel vykrádat nepřekonatelný Snídaňový klub a dostatečně sebevědomém, aby se nestyděl za svou předvídatelnost (která k žánru patří a pokud na ni ústy některé z postav upozorníte, situaci nezachráníte). 70% ()
Spousta otravného popíku v nejklasičtější školně-soutežně-muzikální příběhové struktuře, jaká existuje. Nula překvapení, sto procent klišé. Glee revival. Dvě hvězdy za pár bizarních over-the-top momentů, v nichž je film alespoň na chvíli vtipný. Mělo jich být mnohem víc. A půlhvězda za zlatíčko Elizabeth Banks. ()
║Rozpočet $17miliónov║Tržby USA $65,001,093║Tržby Celosvetovo $115,331,177▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $33,277,817║ Tržby za predaj DVD v USA $90,246,121║ ďalšia prašteňá tuctová teenegerská úchyľnosť z Ameriky, miestami s tým prízemným humorom prestrelené ale dalo sa, piesne to zachránili /55%/ ()
Nejzajímavějším prvkem Ladíme! není Anna Kendrick ani Anna Camp, ale střih dialogů. Obecně platí, že i ty nejstylovější podívaný stříhají dialogy velmi konvenčně tím způsobem, že se střihne vždy na toho, kdo zrovna mluví. Maximálně třeba u souvětí se střihne přesně mezi první a druhou větou. Nikdy ale uprostřed věty. Schválně si toho můžete někdy všímat, je to velmi zábavné. Neexistuje třeba, aby se ve větě „Na vysoké získáš mnoho skvělých vzpomínek“ střihlo mezi slovy „získáš“ a „mnoho“. Tudíž i když se dnes v řadě děl stříhají některé scény poměrně rychle, až chaoticky, dialogy se drží naprosto striktních pravidel, a je úplně jedno, jestli se bavíme o artu, komerci, filmu nebo seriálu. Střih dialogů je prostě takový poslední ostrůvek jistoty v době různých deviací a fragmentací. Tady v tomhle filmu to ovšem až tak neplatí, jelikož dialogy jsou stříhaný klidně i uprostřed replik hovořících, zvlášť když spolu mluví víc lidí. Nejenže se z postavy A, která začne hovor, prostřihne na postavu B, a následuje návrat k postavě A. Často se objevují i varianty jako ABCA nebo ABCBA. Odsud je i zřejmé, proč není u střihu zas tak důležitý, jak moc se střihá a měření délek záběrů, ale spíš kde se střihá. Důvod tohoto rychlejšího střihu dialogů spočívá, jak napovídá název filmu, ve snaze sladit dialogy a muzikálový čísla. Je to klasický problém. Muzikálový čísla jsou oproti dialogům velmi svižný, tudíž jako by film vždy zpomalil a zrychlil. Tvůrci Ladíme! tenhle kontrast obešli tím, že i dialogy stříhají trochu jako ty muzikálový čísla. Zas tak moc námahy je to ale nestálo, protože ve filmu vedou spory snad všichni se všemi, tudíž ostrý beatboxingový a dubstepový styl přenášený z muzikálových čísel i do dialogů má své opodstatnění. Film samotný je tak co do formy kontinuální. Spory se odehrávají po obsahový stránce. ()
Ladí neladí, vadí nevadí. Vcelku banální vysokoškolská variace na High School Musical, s tím rozdílem, že postavy mají dvojnásobné IQ, trojnásobný hlasový rozsah a smysl pro humor. Když dvě dělají totéž, není to totéž. (Vanessa Hudgens vs Anna Kendrick) 7/10 ()
// Distribútor: Universal // Počet premietajúcich kín v USA: 2,787 // Otvárací Víkend USA: $14,846,830 // Trochu iný scenár a bolo by to za 5*. ()
Zábavná popová blbina s pěknýma holkama. Překvapivě jsem se slušně bavil. Anna Kendrick je roztomilá a Rebel Wilson správně trhlá, že ty tlusťošky jsou v ženských komediích vždy nejvtipnější. Doporučit film někomu bych se asi bál, ale kdo má rád filmy ze Střední/Vysoké a sedí mu styl hudby, problém by mít neměl. 75% ()
Chuť přiživit se na Glee dorazila na velké plátno se zpožděním, ale stále ještě včas na to, aby se publiku alespoň částečně strefila do vkusu. Ona snaha nesměle parazitovat na populárním seriálovém dílku je ale spíš na škodu. Jakkoli se Pitch Perfect snaží přijít s absurdním humorem, vychází mu to jen občas a nečekaně laciné úlitby cílové skupině v podobě zvracejícího humoru vysloveně zarazí. O to větším překvapením jsou pak povedená aranžmá veškerého přítomného popu, na která chtě nechtě slyším a taková Just a Dream skoro vyrazí dech. Díky úsměvu Anny Kendrick se nakonec vyloupnu s průměrným hodnocením, a to i přes rozčilující nerozhodnost, zda film chce být parodií na filmy o cestě ke slávě nebo bude právě jedním z nich. V důsledku by vlastně ani nemělo jít o zklamání, protože snímek je čistou klasickou žánrovkou a je jen a jen mojí chybou, že jsem čekal něco víc. ()
// Taková nudná variace na Glee a jemu podobé teen X-Factor like muzikály. Jestli se tomu tak dá říkat. Anna Kendrick hodně zachraňuje ale jinak tu není naprosto nic, co by stálo za zmínku. Velkej průměr. 5/10 ()
Můj hlasový rozsah tří ne zcela snadno identifikovatelných tónů a k dokonalosti vyvinutý hudební hluch mne opravňují k tomu, abych napsal pár moudrých slov o zpívání a capella. Jelikož však o tomto tématu nic moudrého napsat ani opsat neumím, tak se spokojím s tím, že beznástrojová verze The Final Countdown mi naprosto vyrazila dech, duet hambatých slečen ve sprše nebude lehké zapomenout a při většině ostatních skladeb jsem si spokojeně podupával. Příběh samotný je natolik křišťálově předvídatelný, že může zaskočit jen filmového panice a Anně Kendrick tu rebelku prostě nevěřím, ale přesto jsem byl s tímto snímkem spokojen. Je však možné, že za to může jen včerejší výjimečný úhel postavení Venuše vůči Saturnu či čemukoli jinému. ()
Přímočaře edukativní, ale zatraceně inteligentní hitovka, která s každým dalším opakováním nečekaně roste a hlavně na Blu-ray v hudebních výstupech trhá koule. Hodnocení z ripů jsou irelevantní, protože film, který primárně oslavuje hodnotu a důležitost filmové hudby, leda devalvují. ()
|| Scenár: Kay Cannon / Predloha: Mickey Rapkin | Hudba: Christophe Beck, Mark Kilian | Produkcia: Eliyabeth Banks, Paul Brooks, Max Handelman | Distribúcia: Universal Pictures | Štúdio: Relativity Media, Gold Circle Films | Rozpočet: 17 miliónov $ | Tržby: 112,092,852 $ || Jednoznačne jedna z podarenejších, minimálne otravných HSM žánroviek. Má to dobrú výstavbu charakterov, postavy mi neboli ukradnuté, a čo je najdôležitejšie: voicebandy mali dobré songy a i slušné choreografie. Boli to jak obvykle štúdiové nahrávky, autovylaďované jak sviňa, ale výsledný produkt aspoň tomuto postupu aj kvalitatívne odpovedá. Keby boli hudobné čísla live, bolo by to za plnú pálku. Ale toho sa asi ešte dosť dlho nedočkám. Bolo by to totiž veľmi zaujímavé počuť, čo tie decká dokážú bez elektroniky. ()
Na podobné filmy se nedívám, ale tentokrát jsem se nechal zlákat na svoji oblíbenou herečku Annu Kendrick. Asi jsem byl dobře naladěný, neboť jsem si celé dílo docela užil a to především díky hlavní představitelce a dobře zvolené hudbě (září předeším finále a Rip off). Příběh byl spíše ucházejcí neboť na mě některé části působily trochu jako muzikál ze střední, ale narozdíl od muzikálu, tohle mělo šmrnc a vlastně to bylo i celé přirozeně vtipné. Kromě Anny musím pochválit ještě Brittany Snow. Vážně dost dobrá oddechová podívaná 75% ()
Vtípky na cílové publikum asi fungují, pro diváctvo 20+ to ale dle mého musí být docela problém. Alespoň pro mě byl. Divák si tak může spíš „vychutnávat“ sváry mezi rebelující Becou a tradicionalistickou Aubrey, mezi dívčí a chlapeckou skupinou, otcem a dcerou nebo NÍ a NÍM. Jsme totiž na vysoké škole, kde vrcholí boje zejména mezi dvěma vokálními soubory, které publikum těší svými skladbami výhradně pomocí hlasivek, bez hudebních nástrojů. Jenže nic výše zmíněné není dělané alespoň na 80%. Je pravda, že tvůrci na nás navalí řadu chytlavých songů z minulých dekád, i současné pecky s velmi dobrým hudebním aranžmá, představí sympatické hrdiny, ale to je trochu málo. Na hubené kostře odvypráví nikterak přínosný příběh, kterak banda mladých touží po úspěchu, uznání nebo hledá sama sebe. Má naopak řadu momentů, které jakoby přišel natočit někdo třeba ze South Parku (děj osvěží, ale nikam ho neposunou) – mám na mysli třeba asijskou členku souboru, která do kamery vždy prohodí nějakou bizarnost, třeba jak v děloze snědla své dvojče. Ostatně tvůrci asi mají něco proti Asiatům (viz. spolubydlící hlavní hrdinky) a rádi se rochní ve zvratkách (zbytečně, samozřejmě!). Nemůžu ale říct, že bych zíval nudou, nebo při projekci balil vánoční dárky. Teenagerovská (ne)romance plná typických archetypálních charakterů je v některých pasážích uspěchaná, jindy nedotažená (nevyužitá), humor funguje tak možná na přeskáčku, je méně odvážná a originální, jak bych si přál. Na druhou stranu má Annu Kendrick. A to je samo o sobě slušnou výhrou!! Tři a kousek.. ()
Už pár minut se tu snažím zkomponovat smysluplný komentář, který by objasnil, jak je tohle fajn komedie, byť tady můžeme najít šablony a vyjeté koleje, takže není zas tak originální, jak mi bylo řečeno několikrát od mých kamarádů, ale vše je marné. Až potom jsem si uvědomil, že vše, co se mi na tomto filmu líbilo, a všechny jeho pozitiva můžu shrnout do dvou slov - Anna Kendrick! Přeberte si to jak chcete. 80 %. ()
Úvodní vyLaděné logo studia Universal navnadilo, abych o pár sekund později, při sebekritickém srdceblivném zhodnocení pěveckého vystoupení pochopil, že tenhle film asi nebude mým šálkem vodky s red bullem. Přežil jsem, halellujah! (no vida, taky umím zpívat : ) ()
Měla jsem pocit, že sleduji Glee od znova, jen s vyměněnými herci. Film je plný klišé od začátku do konce, žádné překvapení, šablonovité postavy i vztahy, zkrátka nic, co by mělo nějakým způsobem vybočit z řady klasických teenagerovských hudebních filmů, nicméně se jedná o neškodnou jednohubku, u které se možná dobře pobavíte. A to především díky sympatickému hereckému obsazení, současný americký pop je zde zabalen do zajímavého kabátu, takže ani netrhá uši a některá čísla jsou moc povedená. Škoda, že si tvůrci neodpustili několik trapných a nevkusných vtípků (to zvracení bylo vážně nutné?), které celý výsledný dojem sráží dolů. ()
Anna si to moc nedávala, co jsem jí pozoroval, i když někteří jí docela chválíte. Naštěstí to zachránila její krása a hudba okolo. Pro mě příjemný hudební filmík, který mě potěšil. ()
Roztomilé, blbučké a chytľavé guilty pleasure 7/10 ()
Reklama