Režie:
PifKamera:
Roberto ForzaHudba:
Santi PulvirentiHrají:
Cristiana Capotondi, Pif, Ginevra Antona, Alex Bisconti, Claudio Gioè, Barbara Tabita, Antonino Bruschetta, Enzo Salomone, Domenico Centamore, Totò Borgese (více)Obsahy(1)
Film zobrazující zhoubný vliv Cosa Nostry na obyvatele Sicílie sleduje obyčejného chlapce Artura, který se od dětství až do dospělosti potýká se životem, láskou a zločineckou mafií v Palermu. Palermo sedmdesátých až devadesátých let je ve snímku zachyceno jako město, v němž šlo zapírání ruku v ruce s potlačovanou tolerancí. Zuřila tady totiž krvavá válka o nadvládu mafie a atentáty na mafiánské rivaly i protimafiánské křižáky byly na denním pořádku. Vyprávění z Arturovy perspektivy, která příběhu dodává hravější tón a rozpustilý humor, chytře nastiňuje, jak úslužnost a předstíraná slepota umožnily Cosa Nostře vzkvétat až do doby, kdy vraždy vysoce postavených osobností konečně otevřely lidem oči. Kolem toho všeho se točí Arturův vztah s krásnou spolužačkou Florou, která zůstává objektem jeho milostného zájmu až do dospělosti. (Cinemax)
(více)Recenze (52)
Až doteď jsem si myslel, že dokonalým koncům francouzských filmů se nic nevyrovná, ale tenhle film to dokázal. Tak krásný konec plný úcty a piety jsem snad ještě neviděl. Pokud jde o zbytek, tak film má dvě poloviny dětství a dospělost. Ta děstká část je krásná, protože dává do kontrastu drsnou realitu Palerma s dětsky naivní poetikou vidění světa a dětskou láskou a právě láska a mafie jsou spojovací můstek pro obě části filmu. Ta dospělácká část jak už to tak bývá mě přišla všednější a v kontextu s první půlkou ne tolik vymazlená, ale ten nádherný závěr to všechno vynahradil. ()
Ze začátku jsem byl z tohoto filmu takovej nejistej. První půlka byla vyprávění z pohledu dítěte, která byla fajn, ale těch legračních záběrů tam také nebylo úplně moc. Hrozně se mně ale třeba líbilo, jak ten malej kluk měl to obrovský nadšení pro toho politika, že si ho lepil i na záchod. To bylo dobrý. Naštěstí, když už mě to dětství trošku začalo nudit, najednou se film překlopil do své druhé půlky a ta pro změnu vyprávěla příběh tohoto dítěte už v dospělosti, kde si začal hledat práci. Ta druhá půle se mi nakonec líbila o trošku více, protože v mnoha ohledech byla absurdní. Popravdě ale i ona postupně vytvořila takový ten pocit nudy, kde divákovi nezbyde, než čekat na nějaký šok, který by film zase trošku oživil. V tu ránu ale přišel závěr, kde režisér Pif vše uzavřel tak neuvěřitelně lidsky a s takovým obrovským poděkováním těm, kteří proti mafii bojovali, že jsem šel spát s obrovským nadšením z dobře ukončeného filmu, ale zároveň se smutným pocitem, co všechno za zvěř na tomto světě existuje. ()
49 MFF KV ()
Velmi originální ryze postmoderní křížení žánrů - romcom (romantická komedie) zasazená do kontextu mafiánského dramatu, v němž hlavní roli hraje palermská Cosa Nostra a soudní procesy proti ní vedené italským státem...bohužel Pif nezvládl vybalancovat jemnou nerovnováhu mezi ,,říci hodně málem" a ,,neříci mnoha slovy nic" a i když mezi humorným a tragickým jsou jistá zajímavá pojítka a mnoho nápadů je originálních a roztomilých (Arturova karnevalová maska a vůbec fascinace Giuliem Andreottim kupříkladu), výsledný filmový miš-maš nic světoborného neřekne... ,,Palermský Forest Gump" promrhal svou šanci. Je velká škoda, že tvůrci nenechali diváka nahlížet celý film pouze dětskou optikou, tak jak se to děje zhruba v první polovině snímku, ta naivní poetika nevinného dětského světa funguje mnohem lépe, než rastr dospělých očí. Pifův pokus dosáhnout příliš mnoho věcí najednou se úplně nepovedl a je to věčná škoda, tenhle film měl ambice stát se nesmrtelným... ()
„JE MAFIE NEBEZPEČNÁ?“ … „NE, TO MÁŠ JAKO SE PSY. NESMÍŠ JE PROVOKOVAT.“ /// Vyprávění Artura, kterak v Palermu, městě proslaveným mafií, přišel na svět, prožil první lásku a tak nějak vo všem, co mohlo ovlivnit jeho soužití se všudypřítomnou mafií. Dobový záběry, jména jako Carlo Alberto dalla Chiesa či Giovanni Falcone a Paolo Borsellino, fajn fórky na Giulia Andreottiho…, přirovnal bych to ke zkrácený variantě „Vyprávěj“. Vtip čekejte spíš ten politickej, a celej film je spíš taková reklama na mafiánský Palermo, která mě přes svoji pravdivou výpověď neoslovila. Možná kdybych tam žil. Nebo kdyby mě Cosa Nostra sejmula… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedeme na dovču do Palerma. 2.) Jdu po stopách bojovníků proti mafii. 3.) Thx za titule ,,Yusek“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Nejmilejší film festivalu. Film "dle skutečných událostí" o vzestupu organizovaného zločinu v rodném městě režiséra. Film o mafii dětskýma očima. Bez množství násilí a vyprávěný specifickým humorem, kterým je obdařen neméně sympatický tvůrce (jedna z nejzábavnějších a nejzajímavějších diskuzí, co jsem na festivalu zažil). Dějová linka odehrávající se v dospělosti je možná trošku zbytečně natahovaná, ale výsledný dojem rozhodně nekazí - 90%. [49. MFF Karlovy Vary] ()
To jakože mafiáni sou zlí a špatný? ()
Režijní debut Pierfrancesca Dilibertoa, který radši používá umělecké jméno Pif zkusil velmi zajímavou věc. Zkusil vzít klasickou romantickou komedii a zasadit jí do pozadí války mafií. Mafie vraždí jenom v létě se časem dočkala i pověsti nejlepšího filmu, který se točí okolo sicilské mafie a dokonce vyhrála cenu za nejlepší komedii na 27. ročníku Europian Film Awards. I přes netradiční pojetí a několik slušných momentů má ovšem Mafie vraždí jenom v létě vady na kráse. První polovina, která mladého Artura představuje jako malého kluka je velmi fajn. Alex Bisconti je jako mladý Arturo velmi fajn a především roztomilý a Pifovo zpracování toho, jak malý chlapec reaguje na probíhající mafiánské války je zpracováno velmi sympatickým způsobem. Jakmile se ovšem skočí do Arturova dospělého věku a Arturo najednou dostane tvář samotného Pifa, všechno to kouzlo, které pracovalo s lehkou dětskou naivitou je rázem pryč. A i když může konec celkové dojmy trochu narovnat, přesunutí do dospělosti možná nebylo nejšťastnější rozhodnutí. Mafie vraždí jenom v létě sází především na absurdní humor. Někdy možná až příliš absurdní. Bohužel jsem se v průběhu nedokázal zbavit svého dávného pocitu, že je italský humor podobně specifický jako například humor český a i když člověk může v historii kinematografie jmenovat pár výjimek, humor nejvíce bude sedět samotným Italům. Pif má několik zajímavých nápadů a především první polovina s dětskou optikou má skutečně kouzlo, v průběhu to ovšem začíná působit, že Pif neví, co za film vlastně chce natočit. V průběhu vlastně těch nápadů začne vytahovat až příliš, kdy na vše není úplně čas a celé to v součtu působí jako bordel. Moc tomu nepomáhá ani fakt, že má film pouze hodinu a půl a času tedy rozhodně není dost. Řemeslně neurážející, ale ničím dvakrát atraktivní Pifův debut po první sympatické polovině vyprávěné skrze dětskou optiku přeskočí do dospělé a vleknoucí se roviny. Jen v jistém ohledu emocionálně funkční závěr film přeci jen na konci táhne nahoru a ukáže, že minimálně Pifův záměr měl určitě sílu. Jinak je to ovšem celý takový nedoprcaný, jak by řekl Jirka Langmajer..... ()
Pojedeme k moři tak trošku na italský způsob. Lehce úsměvný,(hlavně první polovina), která vyprávěná dětskýma očima má svoje nezaměnitelné kouzlo, které však funguje až skoro do konce. Vůbec by mě nenapadlo, že se dá na takto silné a citlivé téma natočit film v naprosto uvolněném a komediálním duchu, který na konci dokonce vyzní jako pocta všem bojovníkům proti mafii. Ale Pif ukázal, že v Palermu je možné skoro všechno a já jsem proti tomu absolutně nic nenamítal. ()
Než kluk vyroste, je to docela milé. Potom mi to přišlo jako takový Adrian Mole po italsku, asi to bude představitelem hlavní role, jenž je jeho americké seriálové předloze (Adrian Mole: The Cappuccino Years) po čertech podobný. Závěr ale nabral zběsilé tempo, asi došel rozpočet, nápady nebo chuť. ()
Bláznivá mafiánská komedie. ()
CITÁT - Jsme v Palermu, náš život ovlivňuje mafie............ Snaží se to být vtipné, ale je to divný druh humoru, který mi nesedl. Některé situace jsou spíš trapné, než vtipné. Normální hudba, normální kamera a nevýrazné herecké obsazení. CITÁT - Nemluví........... ()
S grácií a vřelostí pravého Itala nám Pif vypráví odlehčený příběh o mladém Arturovi, který svým uličnictvím trumfne i Mikulášovy patálie. Pifův filmový jazyk je elegantní a souvislý, přesto nepostrádá vtip a na správných místech se brilantně vyostřuje. Od poloviny dále však Artur dospívá a s ním se bohužel umírňuje i doposud hravá dětská optika, kterou jsme na mafiánské Palermo nahlíželi. Film končí poctou všem mrtvým strážcům zákona, které jsme během filmu měli tu čest periferně zahlédnout. I když v této komedii Cosa Nostra slouží spíše jako historická kulisa a do příběhu zasahuje jako nespoutaný přírodní živel, rád bych ocenil, jak dobrosrdečně a vesele Pif příběh vyložil. Typickou ukázkou této cynické nátury je třeba scéna, kde mafiánský boss s upřímnou bezprostředností radí jinému mafiánskému kamarádovi, že aby si mohl vzít svojí vyvolenou dívku v souladu s pravidly Rodiny, musí nejprve odkráglovat jejího tatínka. Právě díky tomuto ironickému a bezstarostnému stylu jsem si po delší době v kinosále odpočinul a zároveň se dobře pobavil. 9/10 [KVIFF 2014] ()
Nespomeniem si ani na jeden film čisto taliansky, ktorému by som udelil viac ako 3* od čias Terence Hilla a Buda Spencera. Tento film sa točil okolo poloblbečka a malo to chabú pointu. Ostatnu záverečnu polhodinu som v podstate len pretrpel, aby som to vôbec dopozeral. ()
Pyf je podla mna rezisersky dement! Nudny pribeh, ktory nema cim zaujat, uchylarny, zas dalsia nuda a spatna podpriemerna rezia suverenne dominuju. Film nema strhujucejsi okamih, ziadne tempo. Pozerat sa na pribeh obycajnych ludi ma nudi - ako jo, jo, zivot obycajnych ludi ma zmysel, no ale ja sa obycajnosti vyhybam a mna zaujima vseobecny prehlad, a ten tvoria vlady, prezidenti, premieri, politika..... stredovek+ Staroveky Egypt? Tuna o tom nie je ani zmienka. Fakt hroza, co sa dnes toci. Proste zase nieco, comu daju 5 spuntov len vystudovane filmove teoretiky -elitari. Jo, rejzo a nabuduce natoc film o nakladani a vykladani hnoja - tiez obycajnymi ludmi samozrejme 5 % ()
Najlepšia komédia na EFA 2014... No osobne to určite viac považujem za vysoko kvalitnú drámu, keďže tá komediálna zložka sa tam viacmenej objavovala len čiastočne, aj to prostredníctvom čierneho humoru (niekedy až veľmi čierneho). Takže osobne som čakal niečo inšie (teda komédiu), ale možno som napokon aj rád, že film dospel k takému dramatickému stvárneniu. Pred pozretím filmu odporúčam naštudovať aspoň základy toho, čo sa dialo na Sicílii v spojitosti s Mafiou v tých 70tych, 80tych a 90tych rokoch, lebo inak prídete o veľmi mnoho súvislostí, ktoré vo filme nie sú príliš rozvinuté, a keď áno, tak len útržkovito (čo je možno jedna z najväčších nedostatkov tohto filmu). Pre obyvateľov Palerma žijúcich v týchto búrlivých rokoch prekvitania Mafie bude mať tento film určite o to väčší ohlas, a to aj vďaka mnohým autentickým záberom zakomponovaných do filmu. Mne osobne sa veľmi páčil aj formát akým to celé bolo podané - teda z pohľadu dospievajúceho chlapca Arthura, ktorý sa stal obrovským obdivovateľom Giulia Andreottiho, a zároveň svojej detskej platonickej lásky Flory. Spočiatku nepochopiteľné udalosti, ktoré sa Arthurovi premietali pred očami mu postupne dávajú čoraz väčší význam, a posledné scény pred titulkami v podobe prechádzky po Palerme boli naozaj senzitívne. ()
Na to, že jde o film z evropské dílny, kterou rád nemám, to nebylo až tak špatné. Obě části (dětská i dospělá) mi přišly kvalitativně vyrovnané, každá z nich měla něco do sebe. Suma sumárum jde o milostný příběh promítnutý na netradičním pozadí mafií sužovaného Palerma. Co mě přesvědčilo dát tři hvězdy, to byl úžasně provedený konec snímku. 60 % Oblíbená část- závěrečné procházení se se synem ()
Prekvapujúco príjemné a neukričané, ako zvyknú byť talianske filmy, Detská verzia skvelá, zábavná, v tempe. Neskôr sa to trochu natiahlo, ale štandart a pozerateľnosť si to udržalo. 3 z 5 ()
"Hochu, tohle si zapamatuj: V Palermu umře víc lidí díky ženám, než na infarkt." ...Na malé i velké holky se musí přes koblihy a kde nechápe tatínek, poradí zbožňovaný politik. Pohled na mafii očima malého klučiny vyprávěný s humorem i vážně. Alex Bisconti v roli malého Artura neměl chybu. :-) ()
Na začátku filmu vyletí křivka nadšení nebezpečně vysoko a film si tak nasadí laťku, kterou zhruba od poloviny není schopen udržet. Postupně se propadá níž a níž do propaganditického patosu a ztrácí svůj počáteční svěží humor. Poněkud nešťastný způsob jak někomu vzdát hold či vyjádřit posmrtnou úctu. ()
Reklama