Režie:
Ivan RajmontObsahy(1)
Jiří Bartoška a Karel Heřmánek v hlavních rolích komedie Milana Kundery. Legendární představení Divadla Bez zábradlí. Hra Milana Kundery Jakub a jeho pán nese podtitul Pocta Denisi Diderotovi. Podle románu Jakub fatalista tohoto francouzského osvícence a encyklopedisty ji totiž napsal. Bylo to na počátku 70. let a autor už tehdy věděl, že jediná možnost, jak ji v Čechách uvést, je pod cizím jménem. Tohoto úkolu se ujal režisér Evald Schorm, sám postižený nepřízní tehdejšího režimu. A když už byl Milan Kundera v emigraci, v roce 1975, ji ve světové premiéře uvedlo Činoherní studio v Ústí nad Labem v režii Ivana Rajmonta. S Jiřím Bartoškou a Karlem Heřmánkem v hlavních rolích. Inscenace se hrála až do počátku roku 1989 a vystřídala se v ní řada zvučných hereckých jmen. Jen hlavní představitelé se neměnili. A nezměnili se ani při obnovené premiéře v roce 1993 v Praze, kdy Divadlo Bez zábradlí působilo v kulturním domě Gong ve Vysočanech. A do třetice byla inscenace obnovena v dnešním působišti divadla v roce 2005. Jakub a jeho pán je určitě nejdéle hranou inscenací českého divadla. V době jejího vzniku být zaznamenána nemohla. Česká televize tedy plní svůj dluh a zároveň tímto záznamem blahopřeje k 85. narozeninám Milana Kundery, jichž se v těchto dnech dožívá. (Česká televize)
(více)Recenze (13)
Nic jsem nečekal, nic jsem nedostal---dobře m i tak... ()
Musím, říct, že divadlo ztrací na skle tu hlavní sílu v podobě sounáležitosti s postavama, ale tohle představení už nemám bohužel v realu šanci vidět a tak nezbývalo jiné řešení než zaparkovat na artu a dopřát si téměř dvě hodiny velmi kvalitní a především moudré zábavy, paradoxně se mě nejvíc líbila Veronika Freimanová, protože z kluků kvůli kterým jsem se na hru těšil Jirka Bartoška + Karel Heřmánek nepůsobila až taková energie, jakou hlavní postavy mají mít. U Jirky Bartošky nebýt závěru tak bych mluvil skoro až o zklamání, ale přece jen mě nakonec přesvědčil, že to v něm pořád ještě je. ()
Moc krásné... oba starší pánové jsou tak roztomilí, že vám to nedovolí se odtrhnout.. :-) ()
Hra samotná je trochu vykonstruovaná, aby autor sdělil, co má na srdci. Někdy pro úpornost této snahy příběh kroutí až do nepříjemnosti. Nicméně herecký madrigal pánů Heřmánka a Bartošky přebíjí a maže všechny pochybnosti. ()
Živě v DKO Jihlava ( prosinec 2008) - jeden z Top 10 divadelních zážitků. Vtipné, jazykově hravé, herecky vynikající. ()
Pokud mám hodnotit jen tento záznam, na moc hvězdiček by to nebylo. Z obou dnes již postarších pánů čiší jistá přehranost těchto rolí, vyčichlost a vyčpělost, chybí tomu šmrnc. Těžko jim věřit, že jim jde o holky, když to spíše vypadá, že by se raději někde natáhli a odpočívali. Tři hvězdičky skutečně jen z piety. ()
Jiří Bartoška a Karel Heřmánek mohou zaslouženě požívat té obrovské výhody, že mistrovu hru smějí hrát. Protože to vůbec není samozřejmostí! Myslím, že se jim opravdu povedlo věrně převést Kunderův rukopis na divadelní prkna a žádný Kunderův fanoušek se snad nemůže zlobit. ()
Ideálem špatných básníků, jimž je nepochybně lidstvo, jsou právě špatné verše. Jakub ani jeho pán ve svém povídání neudrželi mou osobu dlouho u myšlenky, a tak na mne nakonec nejvíce zapůsobila paní hostinská se svým prostým a sprostým povídáním o jedné zhrzené dámě, která milovala tak, až dokázala ublížit. Páni Heřmánek s Bartoškou byli silnými soupeři ve filosofických úvahách, ale svou energií a elánem je v tomto případě na celé čáře zastínila neuvěřitelná Veronika Freimanová, která má strašně obrovskou a strašně roztomilou...hubu. ()
"Můj pán je v jistém smyslu hloupý, ale našel jsem uvnitř jeho hlouposti přívětivou moudrost…" I mě tahle Kunderova hra v něčem připadala trochu hloupá a to když Jakub opakovaně líčí svému pánovi, jak se zamiloval a když ti dva vtipkují o "pochvě a nožíku". Ale našel jsem v této hře i "přívětivou moudrost" a to kdy Jakub a jeho pán filosofují o tom, že "všechno dobré a zlé je psáno tam nahoře." Ne vždy mi sice bylo jasné "jakou to má cenu, co bylo psáno tam nahoře, jaká je v tom moudrost." Duo Bartoška s Heřmánkem mě však nakonec přesvědčilo, že tento jejich herecký koncert stálo za to sledovat, i kdyby to celé žádný moc jiný smysl nemělo... ()
Hezká hra, vtipná, ale bylo tam i cosi smutného, co se vždycky bude opakovat. ()
Jména hlavních představitelů dvojice se sice nezměnila, ale změnili se oni sami a změnilo se i jejich herectví, které je až příliš vstřícné -v gestech až doslovné- vůči dnešnímu divákovi. (Uprostřed Rajmont krátce rozmlouvá o vzniku první inscenace). Asi 70%. ()
Dobrá hra, jen škoda několika zbytečných "divácky vděčných" fórků. ()
Výborné herecké výkony Jiřího Bartošky a Karla Heřmánka. Zvláště tohoto herce mám moc rád, protože mi vždycky přišel trochu upozaděný vedle všech hereckých hvězd a přitom hereckého talentu pobral mraky. Na televizním záběru je ještě přijemná celá řada improvizací těchto dvou herců a to neskrývaných, takže se pobaví všichni. Ve hře zazní spousty mouder. O lásce, o přátelství, o životě. O životě vážně i nevážně. Škoda jen, že televizní záběry mnohdy skrývají co se děje nahoře nad schody a čemu se diváci smějí, zatímco my ostatní koukáme pomocí kamery dolů. Sto jedenáct minut mi uteklo jako nic a zvládl bych i více. ()
Reklama