Režie:
Hans Petter MolandScénář:
Nikolaj ArcelKamera:
John Andreas AndersenHudba:
Nicklas SchmidtHrají:
Nikolaj Lie Kaas, Fares Fares, Pål Sverre Hagen, Jacob Lohmann, Amanda Collin, Johanne Louise Schmidt, Jakob Oftebro, Signe Mannov, Søren Pilmark (více)Obsahy(2)
Po osmi letech strávených v Severním moři doputuje tajemný vzkaz v láhvi až na stůl kriminálního Oddělení Q, které se specializuje na staré nevyřešené případy. Detektiv Carl Mørck (Nikolaj Lie Kaas) a jeho asistent Assad (Fares Fares) jsou vtaženi do temného případu vraždícího psychopata, sektářské víry a unesených dvojic sourozenců, jejichž zmizení nikdo nehlásil. Jen co detektivové začnou záhadu rozplétat, věci se dají do pohybu v ďábelském tempu. Třetí díl krimisérie podle bestsellerů Jussiho Adler-Olsena navazuje na to nejlepší z tradice severských detektivek a díky režii Hanse Pettera Molanda tentokrát dojde i na černý humor. (Aerofilms)
(více)Recenze (440)
Nikolaj Lie Kaas byl naprosto skvělou volbou do hlavní role, protože jeho zamračený obličej a minimalismus jdou dohromady s postavou, o které si nejste jistí, jestli je geniální, anebo prostě jen nejistá. Filmu trochu ubírají určité nelogičnosti nebo spíše zbytečné prvky, které byly převzaty z knihy proto, aby nebyla ještě více okleštěna - třeba vrahova "milenka" nemá ve filmu moc velké opodstatnění. I tak je to ale výborný thriller, z kterého vás bude mrazit. ()
Tak tady už jsem byl napnutý jak guma u trenclí. Chlapci z oddělení Q mají tentokrát na mušce skutečně libového zmrda. Pořád je to instantní jednohubka na jedno požití a k tomu pravému severskému teroru to nesahá ani po kotník, milovníky chytře vystavěných detektivek to však zcela uspokojí. ()
Pro mě nejnapínavější a nejsyrovější z prozatímní trilogie. Na jednu z posledních scén, kdy hlavní padouch topí malého kluka dlouho nezapomenu. Napětí asi také nejlepší a celkově příběh působí nejvíc šokujícím a uceleným dojmem. Hlavní duo se po počátečních rozpacích stalo mé oblíbené a celkově jsem si na tento způsob vyprávění zvyknul parádně. Už aby natočili závěrečný díl. Třeba to bude konečně na plný počet. ()
Potom, ako som si začiatkom roka pozrel v kine Zložku 64 som si vravel, že je najvyšší čas skompletizovať všetky príbehy s detektívmi Carlom a Assadom. Dostal som sa k tomu o čosi neskôr ako som plánoval, ale o to viac som si film užil. Napriek obohratej platni so scénarom, keď za spackaný život páchateľa môže prísna náboženská výchova a nie mentálna retardácia a viacerým dejovým failom (tým najväčším je asi streľba Carla na auto unikajúceho páchateľa a nie doňho z necelých dvoch metrov, zásah do ramena by ho vyradil a bolo by po príbehu) je príbeh zaujímavý a krimi thriller s touto dvojicou je zárukou (na súčasné pomery) dobre stráveného času pred televíznou obrazovkou či veľkým plátnom. ()
Čtenář série příběhů o Oddělení Q se musí smířit s tím, že filmové podoby jsou hodně osekané a rozdílné, což je nejmarkantnější právě u toho třetího, který rezignuje na jakékoli vývoje postav, ale soustředí se jen a pouze na jedinou dějovou linii a nezdržuje se ničím okolo. To je na jednu stranu dobře, protože Moland tím pádem nemusí nic řešit a může se soustředit jen a pouze na atraktivní zápletku, výbornou atmosféru a místy i výtečně vygradované napětí. I vzhledem ke svižnému tempu nemá film vysloveně hluché místo a nedává tak divákovi moc možností o přemýšlení nad některými věcmi. Na druhou stranu to ale mrzí, protože tu chybí pro knihy typický ironický a černý humor, postavy jsou jen jednorozměrné a navíc knižní představě asi odpovídá jen Assad, zbylí dva hrdinové jsou zcela jiní. Ve výsledku to ale tolik nevadí, protože Moland má opravdu cit pro výbornou akci a celkový spád, takže nečtenář pak tolik neřeší, že z původního příběhu zbylo jen torzo. Obsazení je tradiční a všichni jsou velmi dobří (Fares Fares dokonce výborný, Lie Kaas pak trošku rozporuplný, protože přes nepochybné charisma je vlastně dost protivný a “divný“, což úplně nesplňuje Mørckovu knižní charakteristiku), zvláštní zmínku pak zaslouží i fanatický Sverre Hagen, který maniakální postavu ztvárnil bravurně a bez většího přehrávání. Filmu tak nejvíc škodí samotný závěr, který je i přes nepopiratelné napětí zbytečně hollywoodský, ne moc logický a splňuje typickou žánrovou šablonu o tom, že hrdinům hraje do karet až příliš mnoho náhod. Filmová podoba Oddělení Q se nemá za co stydět a podstatu knih asi vystihuje, po příběhové stránce s nimi ale prohrává, nutno ale dodat, že tvůrci se do tohoto souboje úplně nepouštějí, protože vědí, že šíře předlohy nejde zachytit v jediném celovečerním filmu. 75 % ()
Achjo, proč se prostě nemohli více držet předlohy, kterou považuji za jeden z nejlepších kriminálních románů posledních let. Je hodně těžké nepřemýšlet při sledování nad tím, co bylo v knize jinak, nepočítat chybějící postavy a dějové linky, které mi při čtení způsobovaly infarktové stavy. Adler-Olsenova mnohovrstevnatá díla si prostě zaslouží neodfláknutou seriálovou podobu, to je můj názor. Diváci neznalí předlohy si ale jistě užijí napínavé vyšetřování a hon na úchylného vrahouna. ()
První půlhodku jsem si říkal, do čeho jsem se zase zavrtal, jelikož tato pasáž je velmi nezáživná a hodně pozvolná. Poté přijde uragán krimi akce a hned jsem na měl o zábavu postaráno. Záporák je zde celkem úlisný kněz, který se neštítí ničeho. Celkem prazvláštní detektivní dvojka, která má kupodivu svou fungující chemii. Knižní předloha může být v kombinaci s dobrou fantazií záživný kousek. Filmík doporučuju. ()
Naprosto SKVĚLÝ! Já vážně nemám výtek. Můžu s naprostou upřímností říct, že Molanda tahle série potřebovala. Jsem unesená kamerou, střihy, zvukem, soundtrackem, atmosférou duchovna. Předchozí dva filmy byly super, měly dvojku, co film táhla. Měly téma, co dokázala posadit na zadek. Ale byla rezerva v režii. V tomhle díle není. Uchvátila mě hra s pohledy, snaha o něco jiného ,než co vidíme běžně ve filmech kolem sebe, hra se symetrií a barevností, ale hlavně hrátky s víceméně běžnými zvuky. To je prostě NĚCO. Taky Arcel trochu pookřel a házel tam jeden vtípek za druhým, což napomohlo k tomu, abychom neseděli s rukama křečovitě sevřenýma po celou dobu stopáže. Za mě dobrý,ještě víc než dobrý. Za mě 10/10. Mělo to švih, surovost, napětí, ducha severského thrilleru a vizuální líbivost. ()
Výborná detektivka kvalitou stejná jako předchozí Žena v kleci - paradox humoru o víře a tvrdého zložinu . Viděno ve Světozoru v rámci pracovní projekce Aerofilms. 4,5 hvězdy. ()
Oddělení Q má mé velké sympatie a tak jsem se po dvou dílech těšil i na třetí. Za sebe mohu napsat nejlepší díl. Hodně mě bavil záporák i když je až moc přitažený za vlasy. Ještě více jsem byl překvapen když jsem zjistil, že už se známe z Kon-Tiki kde si střihl norského mořeplavce Thora. Těším se na další díl a díky za "slušnou" roli pro nůžky. 9/10 ()
Objektívne tak 3,5 - najslabší diel oddelenia Q (a najviac som sa naň tešila). Vrah je odhalený hneď v úvode a keby aj nebol, Hagen je chodiaci spoiler, pri hercovi jeho výzoru by som síce predpokladala iný typ postáv ale na druhej strane, dementov, mafiánov a psychopatov vie zahrať dobre. Vyšetrovanie nič moc, najlepšou časťou filmu zostali určite nábožensko-filozofické debaty medzi Carlom a Assadom. ()
Olsenovy krimithrillery jsou přitažené za vlasy, to nejlepší na nich představuje dvojka vyšetřovatelů. Překvapilo mě, že tvůrci filmu se tentokrát od předlohy značně odchýlili (zbyla jen základní dějová kostra) a příběh "přitáhli za vlasy" svým vlastním způsobem (skoky z vlaku, Pasgard v nemocniční garáži, celé finále). Ale až na úvod, který příliš spoléhá na znalost románu, a vcelku zbytečnou linii s přítelkyní sériového vraha (v knize je mnohem košatější) je to solidní žánrová podívaná. ()
Pořádná severská jízda........Frčelo to vysokou rychlostí. Pět hvězd za akčnost a napětí, výborné herecké výkony - Nikolaj se snad už ani více škvířit fakt nemohl, za pěkné exteriéry a kameru, za severský humor (konečně), který je kořením thrillerů Olsena. Jeho knihy by si kvůli různým detailům zasloužily seriálové zpracování, tak alespoň tři díly. Tady ten maniak dával v předloze více zabrat i manželce a Carlovy složité vztahy taky nejsou k zahození. Mně se toto zpracování líbilo o kapku více než ty předchozí filmy. ()
Po Zabijakoch, ktorí ma nesmierne vytočili prekrútením pointy, som už čakala výrazné zmeny oproti predlohe. Opäť sa dej len voľne inšpiroval knihou a opäť úpravy príbehu viac uškodili ako prospeli. Myslím, že mali dostatok materiálu, aby im nevznikalo toľko hluchých miest. ()
zatím nejlepší filmové oddělení Q.Co mě překvapilo je snad jen to,že narozdíl od předchozích filmů je v tomto případě odklon od knihy opravdu extrémní.Četl jsem jí sice před cca 2 roky a nepmatuju si vše do detailu,ale hodně věcí se tady děje hodně jinak.Na druhou stranu chápu,že absolutní převod by vydal spíš na seriál...80% ()
Zabijáci, jakožto druhý díl. Zůstanou pro mě zatím nejlepším filmem, z této série. V porovnání se Ženou v kleci, je Vzkaz v lahvi lepší. Carl je stále mrzutý detektiv, který se Assadovi dostává pod kůži, svými narážkami, na Assadovo náboženství. Občas to působí vtipným dojmem, jak je Carl rýpavý. V tomto díle ovšem dostane pořádně zabrat, od útočníka, co unese sourozence a Carl s Assadem budou mít co dělat nejen s hledám dětí, ale i s útoky na vlastní osobu. Útočník je náboženský, ani bych neřekl fanatik, spíše psychotik z mládí, kdy měl nábožensky založenou matku, která kyselinou popálila oči a část obličeje jeho sestry a od té doby si to nese v sobě a unáší děti z nábožensky založených rodin, které pak většinou zabije. Hodnotím 7,5 z 10. ()
Film začína ako dráma o únose, potom sa mení na thriller o sériovom vrahovi a neskôr skúma dôležitosť viery. Napriek tomu, že to nemá originálny scenár je to solídny krimi thriller s výbornou atmosférou. 7,5/10 ()
Třetí z případů oddělení Q. Byl jsem skoro nadšený celý film. V mých očích ještě o nějaký stupínek lepší, než Žena v kleci a Zabijáci. Asi nemá moc cenu rozplývat se nad tím, jak moc si to dává Nikolaj Lie Kaas a Fares Fares. Oběma jsem to žral i s naviják, jak zhroucení, vnitřní boj, tak i sem tam depresivní atmosféru prosvětlivší buddy-movie momenty, kdy bylo hodně znát, že to má na starosti režisér Boje sněžného pluhu s mafií Hans Petter Moland. Vůbec nevadil relativně jednoduchý příběh bez trojného twistovacího salta s pěti vruty (v podstatě je to rozsahem jedna hlavní linka Broenu smrsknutá do jednoho filmu), neb to celou stopá mělo naprosto parádní atmosféru, dostatečně znepokojivého atmosféra a vyloženě skvělou kameru s až artovými záběry. Moc mne bavila práce s vedlejšíma postava, i když tedy v pravdě často velmi nekompromisní. Kdyby takovouto péči dostala každá má oblíbená severská kriminálka, byl bych moc spokojený. 9/10 PS: Jestli se Wallander považuje za etalon rozervané postavy/detektiva, tak nevím jak bych nazval Carla, uf.... ()
Já nakonec ty 3* dám, i když se ta první polovina strašně zbytečně táhne a dala by se zkrátit. Ona to je docela fajn krimi, i když k nějakému silnějšímu prožitku jí dost chybí a hlavně jí teda ubližuje celkem nezáživná první polovina (naštěstí ta druhá je o něco akčnější a lepší, ta má i nějaké napětí), několik nelogičností a dvojice detektivů mi většinu času připadala taková nijaká, mohli mezi nimi být nějaké humorné scénky, něco na odlehčení, pravda, že tu tak jedna za celý film je, jinak tu ještě filozofují o víře a to je tak nějak všechno, co mezi sebou stihnou mimo jejich práci probrat. Zase těžko říct, jestli by nějaký ten drobný humor neublížil atmosféře, která tady ale chyběla a ten film ve mě nevyzněl tolik, jak měl. Nevím, kdyby to fakt mělo silnou atmosféru tak po nějakém humoru nevolám, ale takhle mi to připadá jako celkem normální krimi film. Mohlo to být lepší. 3* ()
Předešlé dva díly jsem neviděla, ale chystám se na nápravu. Co můžu ale říct o Vzkazu v láhvi je, že má hlavně velmi slušnou napjatou atmosféru. V podstatě hned od začátku mě charismatické vyšetřovatelské duo zaujalo a vedlo mě společně za ruku až do konce. Olsen nakousává opravdu citlivá témata jako jsou děti, pedofilie a náboženství. Nic ale není zdaleka tak, jak se zdá. Hodně lidí tu psalo, že první polovina byla nudná. Mně to ani moc nepřišlo, ale bylo to možná tím, že jsem zatím nebyla seznámena s protagonistickou dvojicí a poněkud prozkoumávala terén. Po vlakové scéně se ale tempo rapidně obrátilo a jelo se opravdu zhurta. Sice mě trošku mrzelo, že záporák se odhalil téměř na začátku celého filmu, a tak tady chyběl ten vyložený moment překvapení, pointu to ale naštěstí mělo a přes to, že se netlačilo na pilu, jako třeba ve Zmizení a bezmoc není zobrazena až tak destruktivně, považuji tento dánský snímek za opravdu povedený kriminální počin. ()
Reklama