Režie:
Robert SedláčekScénář:
Tereza BrdečkováKamera:
Petr KoblovskýHudba:
Michal RatajHrají:
Michal Dlouhý, Vladimír Javorský, Jaroslav Plesl, Saša Rašilov nejml., Judit Pecháček, Michal Balcar, Ondřej Pavelka, David Novotný, Václav Jiráček (více)Epizody(6)
-
Snad to nebude tak hrozné (E01)
-
Past na svědomí (E02)
-
Krev, půda a strach (E03)
-
A přece se točí (E04)
-
Vyhrát za každou cenu (E05)
-
Dvojí tváře (E06)
Obsahy(1)
Bylo jednou jedno studio na Barrandově, kterým prošly dějiny. Patřilo k vůbec nejmodernějším v celé Evropě. Ve filmech, které se tam natáčely, hráli velikáni z Národního divadla, komici, krasavice, lamači srdcí. Občas se jelo natáčet do exteriéru a často se vyráželo do barů, chodilo do kina nebo konspirovalo v bytech. Ale studio, to byl opravdový domov. Kdo sem zapadl, tomu se nemohlo nic stát – anebo to aspoň tak vypadalo a dlouho si to všichni mysleli. Jenže pak přišlo osvobození následované znárodněním filmu a studio patřilo lidu. Ale hercům šlo i nadále hlavně o filmové role... Hitler a Goebbels zbožňovali film a věděli, že pro masy pracujících ve válečné výrobě je kino důležité jako chleba a mnohdy snad i nahradí svobodu. Předpokládali, že na tomto se s českými filmaři shodnou, a nemýlili se: komedie a romance se slavnými českými herci se točily skoro až do konce války jako na běžícím pásu.
Němci založili společnost Pragfilm, která pohltila bývalé AB Barrandov. Investovali do vybavení ateliérů a zaměstnávali dvě tisícovky převážně českých lidí s cílem natáčet německé i české filmy. Díky tomu na tom byla poválečná znárodněná kinematografie skvěle. České filmy pomáhaly udržet v protektorátu klid a pořádek, konstatovali nacisté. A zároveň udržovali národní povědomí, konstatovali Češi. A tak byli všichni spokojení a ruka ruku myla: diváci v kině zapomínali na drsnou skutečnost, producenti vydělávali a filmaři díky šlapající výrobě nemuseli na práce do Německa. Tito všichni nebyli vidět. Vidět ale byli herci, jejichž popularita za protektorátu vyletěla jako kometa. Jenže se neobešla bez společenských styků s nacisty, a tak většina českých hvězd stála po válce před lidovým soudem pro kolaboraci. Motivem obvinění byla často jen závist a špatné svědomí právě těch diváků, kteří hvězdám krátce předtím nadšeně tleskali. Někteří byli očištěni, ale většině to stejně nepomohlo. A byli takoví, kteří klidně zradili kohokoliv a prohlásili cokoliv. Jen aby mohli hrát dál – i za komunistů. Prostě vklouzli z jedné kolaborace do jiné. (Česká televize)
(více)Recenze (244)
Rozpačité dojmy způsobuje zejména scénář mísící fikci s historií prapodivnými způsoby. Fiktivní postavy tak ovlivňují životy skutečných, kterým se často v seriálu stalo mnohé, co odporuje historické realitě. Navíc je tu rámec roku 1968, který je dobrý snad jen pro ukázání smrti Maca Friče, ale jinak jen ubírá čas, přitom postav jsou spousty a jejich osudy už jsou beztak zhuštěny až až. Celkem to drží nad vodou herecké výkony většiny zúčastněných. Nepotěšila mě ani špatná práce s hudbou. A filozofická otázka na závěr: proč si připomínáme jen staré sviňárny, ale hrdinské střípky z dějin necháváme stranou? ()
O osudy hvězd filmového plátna se aktivně zajímám od svých raných juniorských let. Mám načteny hromady autobiografií, biografií, článků, u mých předků byly krabice se zažloutlými výstřižky ze starých novin, mám tedy nasbíráno i solidní množství více či méně zajímavých doslova drbů... Obrázek o té době jsem si udělala vlastně již v minulosti. Projekt Bohéma mě potěšil. Ačkoli jsem to sledovala s počáteční skepsí, nakonec jsem uznala, že vytvoření fiktivní postavy, kterou elegantně zahrála Judit Bárdos, nebyl vůbec špatný manévr. Poskládat do této postavy několik rysů z prvorepublikových hereček (Gollovou, Mandlovou, Vítovou atd.), které měly samy o sobě řadu eskapád a jejich životy by spolehlivě vystačily na samostatné velkofilmy, bylo fištrónské. Proč? No inu proto, že by zasluhovaly ten film samostatný. Měl-li to být seriál, který komplexně znázorní události pohnuté doby, nemohlo to sklouznout jen mezi tyhle, krásné, holky. Doba to byla děsná, to je bez debaty. Nikdo nevěděl, co bude. Kdo tušil, zmizel. Kdo doufal, ten si to odskákal. K protagonistům: Vladimír Javorský jako Vlasta Burian, úžasný. Vysoká herecká. Klobouček, tečka. Saša Rašilov jako Oldřich Nový, s tím nemám sebemenší problém. To byl prostě Oldřich Nový a jen jsem mrkala. Kužel jako Marvan. Velmi dobrá volba. Je jasné, že podoba nic moc, ale herecké ztvárnění vynikající. Dlouhý, Stach, Plesl, Batěk, jsem spokojená. Je celkem jedno, nakolik se liší scénář od skutečných konkrétních situací, podstatné bylo zachyceno a předloženo tak, jak jsem si to už kdysi poskládala do hlavy sama. Přesvědčivě to koresponduje s výbornou knihou Adiny Mandlové "Dneska se už tomu směju" a i se střípky informací kolem hereckých osudů, které zaznamenal Dan Hrubý ve svých třídílných "Pražských příbězích". Já jsem si přišla na svoje a takto nízké, celkové hodnocení seriálu mi připadá docela kruté. Kdejaké blbovině se sází 4-5.. no nic... Sbohem a šáteček. ()
Zúfalo premárnená príležitosť. A pritom si tvorcovia vybrali veľmi atraktívne a nezmapované prostredie. Profesionálna filmárska práca narážala na scenáristické ekvilibristiky a úplne príšernú hudbu. Ešte som azda nezažil takú hroznú hudobnú prácu a častokrát jej nezmyselné hlasné používanie ako podmaz textu, ktorý potom nebol dobre počuť. Slabší priemer. ()
Zmršená, zahozená šance. Což je o to horší, že teď už nepůjde v dohledné době natočit stejné téma. Přitom je to silný námět: jak se ti, kteří jsou nejvíc viditelní zdola (běžnými lidmi) i z hora (nacistickými okupanty), vypořádají s dvojím tlakem zachovat si tvář i sloužit novým vládcům? A co z toho vyšlo Sedláčkovi a Brdečkové? Nudný, nesmyslný canc, který nemá ani dobré řemeslo a mnohé herecké výkony jsou leda k smíchu (nevýrazný Heydrich, prkenný Vančura…). Štve mě už scénář, který ponechává mužské herecké postavy dle reality (Nový, Marvan, Burian..), zatímco reálné herečky jsou zmiňovány jen okrajově a ústřední hrdinka - jakási fiktivní Lily Krall - je vymyšlená, prý poskládaná z osudů několika ženských filmových hvězd. Chtěla tím snad scenáristika říct, že zatímco mužské osudy jsou individuální a nezaměnitelné, ženské si jsou podobné, takže nezáleží na tom, když se zhustí do jednoho? To je trapný. ____ Na to, jak bylo období protektorátu bouřlivé, se toho v seriálu překvapivě moc neděje a mnohé scény jsou zbytečné a tvoří jen výplňovou vatu. Hašler večer zazpívá písničku a už je střih, jak si ho ráno odvádí gestapo – jakoby nestálo za to tenhle příběh trochu rozpracovat. Místo toho se řeší, že děti odkládají hrníčky na terasu a občas je shodí dolů. ______Podobně láska Buriana k herečce: jednou ji přivezl kytičku a už za chvíli si jeho manželka stejné herečce stěžuje, že se s ní chce její manžel rozvést a ještě se zeptá: „On se vám nezmínil, že kvůli vám?“ Nejenomže nezmínil, ale nedostal ani jednu scénu, kdy by náhlou lásku mohl zahrát. A pak se na celou aférku zapomene a jede se dál, aniž by se už jakkoliv zmínila. Jak mám ráda Javorského, tak jeho talent tkví v něčem jiném, než v živelném vršení srandy, typickém pro Buriana. Ale za to mohl i scénář. Jeho komické výstupy nejsou vtipné, ale upoceně zoufalé. ____ Úplně zbytečný je vyprávěčský rámec zasazený do toku 1968. ___ Jediné, co je hezké, je výprava, ale i ta mě štve, protože ukazuje, kolik peněz se vyhodilo na něco tak mizerného. Hodnoceno po 2. dílu, na další už se dívat nechci. ()
Kdyby část dějových linek nevyšuměla do ztracena, část postav bez vysvětlení nemizela z epizody na epizodu a podařilo se více akcentovat ty příběhy, které v sobě nesly dramatický potenciál (narození malého Nového, soud s Burianem), určitě by nebylo tak obtížné dobdít každou epizodu až do konce. Tezovitost a faktografická nepřesnost byly nakonec docela podnětné, protože jsem alespoň měla motivaci si problematiku Barrandova přípomenout. ()
Ano, i já se musím připojit k těm, kterým bylo v prvním dílu těžko se orientovat v množství postav. Všechny postavy jsou "odlity" jakoby z jedné formy, která nedává možnost rychle rozpoznat o koho vlastně jde. Možná by stačilo v dialozích postav občas přidat nějaké to oslovení jménem toho osloveného, pro lepší zapamatování. Víte paní Brdečková, opakování je matka moudrosti. Také bych se ale na Vás mohl obrátit pouhých oslovením bez vašeho jména: "Opakování je matka moudrosti, vážená paní". A v ten okamžik (množstvím postav zmatený) divák neví, koho jsem oslovil. Začne přemýšlet, o koho se vlastně jednalo a to už mu uniká další děj. To jen tak na okraj, ale zatím to mohu hodnotit slibně. ()
Sedláček už v Českém století dokázal, že pracovat s mluvícími hlavami umí a podle mého názoru se mu to povedlo i tady, byť s několika výhradami. Předně se mi líbil styl vyprávění, který spojoval okupaci v roce 1968 s pohnutou dobou Protektorátu a následného nástupu komunismu. Je to sice ryze účelové, ale mě to spojení vyhovovalo. Spokojený jsem byl i s atmosférou, která dokázala být ve správných okamžicích tísnivá a plná strachu v případě protektorátních sekvencí, stejně jako absurdity u těch komunistických. S čím jsem měl ale občas problém byl až příliš televizní look. Chápu, že produkce pracovala s omezeným rozpočtem a jinak to asi ani nešlo, ale nějaká ta kačka navíc tu chyběla jako sůl. Každopádně největší obavy jsem měl z herců. Ostatně stejně jako většina diváctva. Nicméně tady jsem byl asi nejspokojenější. Jednoznačnou hvězdou byl Vladimír Javorský, který Buriana zahrál na jedničku a bylo vidět, že si dal na přípravě záležet. Občas se mu ten hlasový projev povedl natolik, že byl od originálu k nerozeznání. Velký výkon ukázal i Michal Dlouhý v roli Zdeňka Štěpánka a po počátečních rozpacích mi sedl i Rašilov jako Oldřich Nový. A mě osobně zaujala Gabriela Mikulková v roli Alice Nové a bavil i Plesl a jeho Miloš Havel. Bohužel hlavní postavy mi nesedly vůbec. Jak charakterově, tak herecky. Michal Balcar má bohužel nulové charisma a působí strašně prkenně a pro Judit Bárdos mám sice za jiných okolností slabost, ale tady se mi nelíbila. Nicméně i s těmito vadami na kráse se dalo žít, takže za mě chvalitebná a vůbec bych se dalším podobným projektům nebráni. 75% ()
Škoda, protože pokud bylo cílem vytvořit věrohodný obraz života českých herců a filmařů v době od třicátých do padesátých let dvacátého století, je dosažený výsledek poměrně tristní. Nedovolím si hodnotit pravdivost všech jednotlivých výjevů, ale přinejmenším některé z nich jsou zjevně upravené nebo zkreslené, a proto ani ostatní nemohou působit věrně. Dovolím si však tu drzost napsat, že linka se srpnem osmašedesátým je nejen úplně nadbytečná, ale navíc se snaží srovnávat dvě neporovnatelné situace a doby, což společně s vykreslením poválečného vývoje v mnohem horším světle, než je tomu u samotného protektorátu, vytváří poněkud neobjektivní pohled na celkové dění. Problémem tohoto ztvárnění světa československé kinematografie je také jeho nepřehlednost a roztříštěnost spočívající v míchání smyšlených a skutečných postav nebo filmů se skutečnými i smyšlenými jmény či názvy a rovněž v trochu zvláštní skladbě výstupů, z nichž svou sílu prokazuje jen několik. Lesk hvězd stříbrného plátna se zde stává převážně pouze jeho matným odrazem, a to nikoli vinou hereckých výkonů jejich představitelů, které mají vysokou úroveň, ani snahy ukázat jejich osudy v rádoby komplexnějším pojetí, ale spíše kvůli nepříliš koncepčnímu uchopení. 35 % ()
"Prvorepublikový film táhli prostě chlapi," řekl Robert Sedláček pro Český rozhlas. Tím se mnohé vysvětluje. Je pravda, že už před rokem ukázala Lída Baarová, jak je těžký sehnat dneska herečky, který by alespoň vzdáleně evokovaly oslnivou nádheru předválečných hvězd. Na druhou stranu v takhle rozsáhlým projektu prostě není možný ignorovat fakt, že český film táhly Mandlová, Baarová, Vítová, Gollová. A zde fiktivní postava Lili Krallové dělá akorát bordel v ději. Kromě toho jsem měl vždycky za to, že když mám po ruce historicky vypjatý momenty, je radost psát scénář a dialogy, ale tady se celkem nic neděje a i tragédie Anny Letenské prošumí spíš jen tak mimochodem. Vladimír Javorský výborný, ovšem na ambiciózní seriál je to dost málo. ()
Trochu smutný seriál a to ani ne tak osudy hlavních hrdinů, nýbrž svým provedením. Nejvíce ho sráží docela slabý scénář, který je podle mého na obrazovku převeden dost unylým způsobem. Herci jsou sice skvělí (hlavně Javorský, Rašilov a Plesl), ale ani to nezachrání seriál od toho, že občas je z toho takové uspávání hadů. Samozřejmě, sem tam se objeví výborné momenty, ale na epizodu, která trvá něco přes hodinu, je jich obvykle žalostně málo a musím se přiznat, že občas jsem měl problém vůbec udržet pozornost. Což je velká škoda. Námět seriálu byl docela zajímavý. ()
Musím otevřeně přiznat, že nerozumím tomu, proč tvůrci smíchali naši ČS historii (skutečné herce a režiséry) s fiktivními postavami, znehodnotili tím celou sérii o tvorbě filmů na Barrandově po roce 1938.. Neustálé poskakování v čase, velké množství postav a k tomu to podstatné - divák ví, že tomu nemůže/nesmí věřit, považuji za nevyhovující.. Sérii hodnotím dvěma ušmudlanými hvězdičkami, tu třetí hvězdu posílám hercům, ti odvedli výbornou práci, moc se mi líbil Vladimír Javorský, potom Jaroslav Plesl, Petr Stach a Michal Dlouhý, zachraňovali, co se dalo.. ()
Jako velký fanoušek československého filmu cítím z tohoto seriálu velké zklamání. Přes velkou absenci postav, které do tohoto období patřila a nebyla tam, jsem se snažil pochopit věrohodnost postav, které nám seriál představil, ale nějak mi to nešlo. Chybí jakýkoliv historický odkaz, vše je založeno pouze na tom, co jsme už z minulosti znali(Anna Letenská, Burian jako kolaborant). ()
"V každé době se dají dělat velké věci." ()
Tříhvězdičkově vlažný seriál, který je však po lavině českých seriálových krimi tematickým osvěžením. ()
Příběhy to nebyly špatné, ale podané to bylo tak rozvláčně a unyle, že to byla vyloženě škoda. Pokud by se ale za tohle rozdávaly nějaké ceny, z fleku bych volil tady brilantně geniálního Vladimíra Javorského a za ním Michala Dlouhého, bez debaty. Bohužel ale celkově tenhle televizní seriál kamsi zapadne, ačkoliv to byla celkem dobrá ukázka promítnutí přísloví "Z bláta do louže" v reálném životě. --- 2,5* ()
Dva díly společně s výstupem paní Brdečkové v DVTV stačiliy. Nezbývá nic jiného, než si rvát vlasy nad tím co to milá ČT zase vyprodukovala. Já ale mám svoje vlasy rád. A rozhodně o ně nechci příjit kvůli nějakemu pitomému seriálu. Čili svojí kritiku zdělím světu v tomto komentáři a dál budu moc být člověk s vlasama. Když jsem o Bohémě dozvěděl, byl jsem nadšený. Takovýhle seriál už zde zase chvilku nebyl. Těšil jsem se taky hlavně na to, že se něco dovím o mém miláčkovi Vlastovi Burianovi. Jenomže hned při sledovaní prvotního dílu, jsem pocítil zklamání. Ono totiž není zrovna ideální, když je děj pouze sled na sebe více či méně navazujích více či méně pravdivých situací s více či méně skutečnými postavy. ČT prostě připravila naprostý chaos. Navíc o českých hercích se nic moc nedovíte. Vemte si radši Blesk, ten má informační hodnotu asi stejně vysokou. Bulvární pojetí režisera a scénáristky která ani neví co píše, mi dost vadí. Ach jo. To je zase zklamání. Lidi, čtěte biografickou a historickou literaturu. Ta je mnohem víc přínosná než tahle katastrofa. ()
Hlavní problém tkví ve scénáři. Je nudný a dialogy šustí papírem. Herci tak hrají suše a celé vzezření je tak nějak chladné a bez emocí a to včetně scén, které mají být vypjaté (oznamování zaměstnancům AB Barrandov, že židi tam nemají místo) . Hercům vůbec nevěřím, co říkají. Pokud je zlatým hřebem prvního dílu imitace Vlasty Buriana (nutno říci, že dobrá), pak je to málo. U režiséra Sedláčka se ukázalo již v Českém století, že mnoho herců je režisérova smrt. A to se ještě režisér jal ukočírovat neherce (což se věru nepodařilo). Prostě mi přijde, že se tam jen čte text a nehraje. Zůstaly jen mluvící hlavy. Zkrátka atmosféra první republiky bez atmosféry. Zvláštní (ne)koncepce a vyloženě otravná hudba - skoro jak legendární midi formát. Možná se to někam rozvine, co do příběhu, ale pochybuji, že se změní i atmosféra. ()
Tohle je docela pěkný průšvih. Mohl to být skvěle natočený dobový seriál z velmi těžké a hnusné doby, který divákovi ukazuje dramatické osudy jednotlivých herců a poměry panující na tehdejším Barrandově, bohužel není. Chtěla jsem na vlastní oči vidět osudy herců, které znám z filmů pro pamětníky, ale dostala jsem jen slepenec lží a polopravd, který klouže jenom po povrchu a nikam pořádně nezabředá. Jen něco nakousne a přežvýká podle svého. Nejdříve mi přišla absolutně zbytečná postava Ondřeje Pavelky, nezajímala mně, ale je to vyprávěč, takže jsem ho vzala na milost. Pak mě začala štvát postava se jménem Lili. Vždyť je fiktivní a s děním na Barrandově nemá nic společného a je zbytečná. Nic do seriálu nepřináší. Copak tu nebyla Baarová, Gollová, Vítová a samozřejmě Adina Mandlová. Tyto dámy by taky mohly vyprávět a že by to bylo vyprávění opravdu šťavnaté. O mužském osazenstvu studia ani nemluvím. Dvě hvězdy dávám za Michala Dlouhého, Sašu Rašilova a Vladimíra Javorského. Ti velmi příjemně překvapili. Zbytek se veze na vlně špatného scénáře. Nic strhujícího tu není. Přitom doba a herecké legendy k tomu u přímo vybízely. ()
Dusivá atmosféra protektorátní doby versus rozjuchané bezstarostné komedie. 1) Pozoruhodný televizní počin doplácí na nesoulad mezi ambiciózností tvůrců a jejich skutečnými schopnostmi. Tím nechci říci, že to není zajímavé._____ 2) Je mi vcelku jedno, že některé postavy jsou konkrétní osobnosti a jiné jen reprezentují určité typy. Opravdové postavy naší historie samozřejmě poutají více pozornosti, ale zase jsou tvůrci svázáni (snad až moc) a zavázání zobrazovat je podle skutečnosti, což se ne vždy podaří ke spokojenosti zainteresovaných. Scénář nepříliš úspěšně kličkuje mezi snahou o věrohodnost postav a snahou o věrohodnost doby._____ 3) Zarámování příběhu do srpna 1968 mi nevadí, i když mi připadá nadbytečné a nepříliš funkční. Zvykl jsem si i na podivného Jaroslavu Marvanovi nijak nepodobného Davida Novotného. Skousl jsem nakonec i zřejmé profesionální neumětelství 44letého režiséra Roberta Sedláčka. Nejvíce mi ale vadila podivná televizně inscenační atmosféra zejména prvního dílu._____ 4) Zaujali mě fešný 43letý Jaroslav Plesl (Miloš Havel), 49letý skvělý Michal Dlouhý (Zdeněk Štěpánek), 55letý skvělý Vladimír Javorský (Vlasta Burian), přesvědčivý 45letý Saša Rašilov nejml. (Oldřich Nový), pěkný 31letý Michal Balcar ("vypravěč" Arnošt Žák). ()
Fantastický seriál. Nechápu jak může mít jenom 57 procent. Já bych mu dal tak 70 procent. Seriál byl krásně udělaný a vybraní herci na své role opravdu seděli. To musím opravdu pochválit. Tipy herců pro tento seriál byli vynikající. Bylo skvěle udělané, že příběh opět někdo vyprávěl ze současnosti do minulosti. Celý seriál se odehrává v letech 1939-1954. Fantastické:-). Dobu si autoři vybrali skvělou, protože jsem toho názoru, že v této době se u nás točili opravdu precizní filmy jako třeba Kristián nebo Jan Žižka. Michal Dlouhý jako velice charakterní herec Zděněk Štěpánek, Pavel Batěk jako Otakar Vávra, Vladimír Javorský jako Vlasta Burian, Saša Rašilov jako Oldřich Nový a hlavně skvělý Jaroslav Plesl jako Miloš Havel a Petr Stach jako Martin Frič. Tihle dva byli podle mě snad vůbec nejlepší ze seriálu. Skvělý byl i David Novotný jako Jaroslav Marvan. Fiktivní postavy Lilly Krallová, kterou ztvárnila Judit Bárdos a Arnošt Žák kterého ztvárnili Michal Balcar a Ondřej Pavelka mi v seriálu vůbec nevadili. Právě naopak byl jsem velice rád, že tam byli. Jinak scénář byl celkem dobrý i když v něm byli celkem zásadní chyby jako nějaké překlepy a omyly. Všechny díly se mi moc líbily. Režie se Robertu Sedláčkovi tentokrát povedla. Kostýmy, masky a výprava skvělé. Kamera perfektní a skvělá hudba. U mě krásné čtyři hvězdičky. ()
Reklama