Režie:
Juraj HerzKamera:
Stanislav MilotaHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Rudolf Hrušínský, Vlasta Chramostová, Jana Stehnová-Čechová, Miloš Vognič, Ilja Prachař, Zora Božinová, Eduard Kohout, Jiří Lír, Dimitrij Rafalský (více)Obsahy(1)
Film Spalovač mrtvol natočil režisér Juraj Herz podle stejnojmenné novely Ladislava Fukse. Jeho hrdina - zaměstnanec krematoria, je člověk nenormální, zatížený svým povoláním, psychopat a maniak, posedlý představou člověka jako mrtvoly a její přeměny v prach a popel. Člověk takto duševně narušený se dá pak snadno svést zrůdnou fašistickou ideologií k těm nejstrašnějším činům: zradě národa, ke kterému se dosud hlásil, udavačství, vraždám a spolupráci na masovém vyhlazování lidí. (Bontonfilm)
(více)Recenze (1 657)
I kdyby již Rudolf Hrušínský nikdy nic jiného nenatočil, role pana Koprfingla z něj udělala navždy nesmrtelnou legendu. Pan Herz v té době ještě točil snímky z nichž skutečně běhal mráz po zádech a Zdeněk Liška jako vždy se svojí hudbou posunul vnímání snímku ještě za další rozměr * * * * * ()
Společně s Markétou Lazarovou zřejmě největší poklad, jaký kdy z československé kinematografie vzešel. Mistrovská režie diktuje příběhu velmi sugestivní a neskutečně deprimující atmosféru, která je ještě prohloubena geniální až nadpozemskou (jako tradičně) Liškovo hudbou a dnes slavným "rybím okem" uvnitř kamery, jehož zásluha na konečné umělecké i emocionální působivosti snímku je nevyčíslitelná. O zbytek se pak stará úlisný a nekonečně řečnící Rudolf Hrušínský, který vystihl svou knižní postavu natolik věrohodně, že i samotnému Fuksovi musel z jeho výkonu přebíhat mráz po zádech. Šokující, filmařsky nadčasové a myšlenkově objemné dílo, které zanechá v trpělivém divákovi tolik pocitů, dojmů a postojů, že jediným východiskem je opakované zhlédnutí. Jeden z mála případů, kdy stavím filmové zpracování nad úroveň knihy. 95% ()
Co dodat? Silné a mrazivé, začátek se někomu může zdát poněkud rozvleklý, ale atmosféru rozhodně má. Nutno také podotknout, že nepříliš obvyklou Fuksovu knihu se tu podařilo převést dokonale, s celou její nezaměnitelnou atmosférou. P.S. Myslím, že to perfektně vystihuje slogan na dvd: Rudolf Hrušínský v roli muže, jehož zrůdné představy dostávají díky zrůdné době konkrétní podobu. ()
chladná smrt, kterou roznáší naprosto chladný Rudolf Hrušínský. Film je velice depresivní, ale dokážu ocenit geniální herecký výkon ()
Rok 1968 a režisér Juraj Herz adaptující novelu Ladislava Fukse z roku 1967. Herz vzal Fuksovu knihu, společně s ním napsal scénář pro filmovou adaptaci, následně jí i natočil... a vypustil do světa jeden z nejlepších českých filmů všech dob! Spalovač mrtvol je něco naprosto geniálního. Je to už 51 let a člověku stačí ani ne 10 prstů aby spočítal kolik českých filmů se od té doby mohlo Spalovači mrtvol vyrovnat nebo ho dokonce v kvalitách překonat. V rámci českého filmového rybníčku je totiž Spalovač mrtvol něco tak univerzálního, neobvyklého a tak neskutečně bizarního až kouzelného. Spalovač mrtvol byl v roce 1968 něco skutečně nečekaného a výrazně obohatil historii českého filmu. Je to neskutečně depresivní podívaná, ne všem Spalovač mrtvol svou atmosférou a celkovým gradovaním příběhu sedne, vidět by se ale Spalovač mrtvol měl a to především kvůli tomu, že dokonalé předvádí jak gradovat s napětím. Herzovi tehdy ještě v roce 1968 do práce komunističtí dramaturgové nemluvili a tudíž si Herz mohl do puntíku natočit co chtěl. Herzův rukopis jde vždy poznat u jeho filmů snadno a jestli by se dal přirovnat k nějakému zahraničnímu filmaři tak někoho určitě trkne Alfred Hitchock. Stejně jako Hitchock si Herz vždy především zakládal na mrazivé atmosféře a sem tam i morbidnímu humoru. A tyhle faktory k Spalovači mrtvol sedí jako prdel na hrnec. Od úvodní scény a následných stylových úvodních titulcích (na těch si Herz potrpí viz. Morgiana) je jasné, že divák vidí něco nevídaného, zcela neobyčejného a především hodně zvláštního. A taky parádního. Spalovač mrtvol je mistrovská filmařina v tom nejlepším možném smyslu. Herz totiž dokáže dodat tu nejlepší plně horrovou atmosféru. Hlavní hrdina pan Kolfrkingl od začátku působí tak trochu zvláštně, člověk by mu ale vlastně toho milujícího a věrného otce rodiny. Čím více ale pana Kolfrkingla poznává v průběhu filmu, tím více je mu jasné, že nic není tak jak se zdá. A pan Kolfrkingl nepřestane překvapovat. Rudolf Hrušínský podává jako Kolfrkingl naprosto parádní výkon, který bych v klidu zařadil do seznamu TOP hereckých výkonů všech dob a i ten jeden Oscar by byl možná pro Hrušínského málo. Hrušínský dokáže působit jako hodný tatínek od rodiny, zároveň ale dokáže skvěle zahrát onu svou děsivou zrůdnou polovinu schopnou věcí na které většina lidí nemá žaludek. Herz s Fuksem ale zároveň zvládnuli skvěle vykreslit i mnoho vedlejších postav kde má každá dána svou jasnou charakteristiku a jsou od sebe snadno rozeznatelné. Manželský a zdánlivě dějově nedůležitý pár v podání Vladimíra Menšíka a Míly Myslíkové jsou toho ideálním příkladem. Tohle ale není film, který stojí jenom na hereckých výkonech nebo klasicky šíleně stylizovaném Herzově vizuálu. Staví se tu i kamerovém postupu kde (letos zesnulý) Stanislav Milota často používá rybí oko a nadhazuje divákovi jeden moneyshot za druhým, film dokáže vyděsit i pouhými zvuky a především má famózní střih! Střih, který většinou sází na to, že jede jedna scéna, pan Kolfrkingl mluví monologem pořád ve stejné póze a najednou se ocitneme v další scéně aniž bychom o tom zpočátku měli tušení. Kouzlo střihu využito na maximum a dokonale! A boží je i soundtrack Zdeňka Lišky ze kterého sice mrazí stejně jako z výsledného filmu ale poslouchá se opravdu skvěle. Především je ale na filmu geniální sledovat a poslouchat jak pan Kolfrkingl vnímá svět. Pan Kolfrkingl je fanouškem knihy o Tibetu a rád z ní předčítá. Věří na reinkarnaci a jakožto pracovník krematoria věří, že kremace je obřad pro očištění a osvobození duše po kterém dojde v reinkarnaci. Pan Kolfrkingl tak věří, že kapři, kteří jsou během vánočních svátků zabiti pro štědrovečerní večeři se vrátí v novém těle. Zároveň ho napadá myšlenka, že jeho kočka Roxana už možná kaprem byla a reinkarnovala se jako kočka. Pan Kolfrkingl je onou myšlenkou reinkarnace až posedlý a tudíž smrt nebere jako kdovíjak vážnou věc, protože dle něj reálně nejde o konec cesty ale o očištění duše a začátek cesty nové. Zároveň se ale odehráváme v 30. letech a pan Kolfrkingl je veteránem 1. světové války (k 2. světové válce ještě nedošlo, proto se označuje jen jako Velká válka). Hned krátce po začátku filmu zjistíme, že Kolfrkingl a jeho přítel podporují Adolfa Hitlera a jeho nacisty. Háček je ale v tom, že Kolfrkinglova žena je částečně židovka a tím pádem i jejich děti. A to je trochu problém, protože Hitler věří v čistou rasu. A právě zde když už divák ví jakých věcí je ve skutečnosti Kolfrkingl schopný a divák ví, že s ním něco není pořádku čeká co se stane dál. A divákovi se tomu skutečně věřit nechce i když to Kolfrkingl vše ve své hlavě vlastně dost pravděpodobně myslí dobře Pan Kolfrkingl totiž chce svůj Tibet. A jako svůj Tibet začne vnímat svět čisté řasy. Zároveň zvažuje možnost, že by on sám mohl být reinkarnací Dalajlámy. A i když má svou rodinu skutečně rád, čistý svět a jeho Tibet je pro něj ve finále přednější. Ale i když už víme, že pan Kolfrkingl není čistá duše, za cizí sukni nejde daleko a je naznačeno mnoho věcí, ve finále se tomu co se v posledních 30 minutách stane věří divákovi fakt těžko... Spalovač mrtvol není možná film pro každého, rozhodně se ale jedná o ukázku dokonalé filmařiny a především skutečně o jeden z nejlepších českých filmů všech dob. A Rudolf Hrušínský by si mohl na místě podat ruku s Anthony Hopkinsem z Mlčení jehňátek. Čistokrevný filmový art, který by se neztratil ani v zahraničí a dost možná to i mohl dotáhnout v roce 1969 na Oscara za nejlepší zahraniční film! () (méně) (více)
"Co abych tě dráha oběsil?" ________ Definice hrůzu nahánějícího zážitku, který je ještě víc znepokojivý, než moje mental health. Juraj Herz totiž pojal filmovou adaptaci románu Ladislava Fukse tak morbidně, až se z něj stala kultovní záležitost nejen v rámci subžánru psycho-thriller nebo tuzemský kinematografie, ale je dokonce opěvovaná cinefily ze zahraničí – a zcela zaslouženě. Jde tak o jakýsi mix žánrových prvků tragikomedie, surreálného podobenství a psychologického hororu, který je v kontextu příběhu sugestivní sondou do hlavy zaměstnance krematoria Karla Kopfrkingla, jehož myšlenky jsou nakaženy ideologickou zaslepeností. Snímek právě stojí a padá na pomyslné one-man show a velkolepém hereckém koncertu Rudolfa Hrušínského, na jehož ztvárnění této komplexní a neméně děsivé postavy mnozí diváci jen tak nezapomenou - velkolepý v tom smyslu, jak moc je jeho ztvárnění hlavní postavy rezervované a oproštěné od jakéhokoliv náznaku emocí. Karel Kopfrkingl je totiž charakterem chladnokrevně smýšlející sociopat, jehož racionalita je řízena iracionalitou, jež je motivována vyšším principem nacistické ideologie a přesvědčením o nadřazenosti árijské rasy do takové míry, že neváhá zlikvidovat své vlastní děti, svou drahou oběsit a divák je tak nucen sledovat, jak se z obyčejného člověka stává monstrum.... Spalovač mrtvol tak i v aktuální době může sloužit jako varovný prst před ideologickým fanatismem, emoční manipulací a demagogií. Co dodat? Rudolf Hrušínský je démon! ()
"Spalovač mrtvol" vůbec nevypadá na to, že je již 36 roků starý. Ten film je natolik skvělý, že na mě působí "nadčasově". Mám-li ho shrnout jedním slovem, pak "působivé". Díky kameře, jak již zmínil Douglas, a hlavně, jak zmiňují všichni, díky výkonu Rudolfa Hrušínského; ta elegance a přece zrůdnost, vnější síla, a přece duševní slabost, touha ovládat a přitom být ovládán. ()
Zvrhlý film. A úžasný. ()
Asi bych si to měl pusti znova, neb mi to nějak nedá! Co jsem viděl mě totiž přišlo jako obyčejný, mírně surrealistický a depresivní film s atmosférou, která sice měla svoje kouzlo, ale taky mě docela nudila! ()
Stejně jako Fuksova novela mě obsahově minulo i její filmové zpracování. Tvůrce si hraje svoji černohumornou hru s vyhrocenými kontrasty a dovádí ji dle mého zcela zbytečně do mezí, kde už pro mě přestává být zajímavé sledovat její další vývoj, jelikož ten je tím zbaven všeho neočekávaného a vzrušujícího. Formálně se však jedná o jeden z nejlepších českých filmů, který jsem doposud viděla. Nepředvídatelnost pohybu kamery a střihu udržovaly moji pozornost a stupňovaly zvědavost. Ve finále mi však v hlavě rezonovaly především chmurné myšlenky na to, jak moc bych si dala rakvičku a ona žádná není v dosahu. ()
"Pomni, že prach jsi a v prach se obrátíš." Alegorické pripodobnenie nemeckej ríše ako obrovského krematória a spojenie krásy a obludnosti do jedného celku ozrutného celku, ktorý je desivý a nádherný zároveň. Z pozície diváka som mal problém so vstrebaním filmu; Herzov precízny režijný štýl je natoľko svojský, odosobnený a chladný, rovnako ako postavy a herci, že som sa v ňom po dlhý čas akosi nevedel nájsť. To však ničí neubralo na temnej atmosfére filmu a genialite, s akou je natočený. Citlivý pan Kopfrkingl je najosobitejšou postavou, s akou som mal doteraz možnosť sa v českom (resp. československom) filme stretnúť. Kvôli tej odťažitosti o fúz míňa plný počet. 89% ()
Bacha na ulízlý dědky! Teda všeobecně na lidi s ulíznutým účesem. Za ta léta, co tu na světě jsem, jsem dospěl k tomuhle poznatku z vlastních zkušeností. A když k sortě ulíznutých hajzlů přidáme ještě postavu Kopfrkingla bravurně zahraného Rudolfem Hrušínským, mám ve své teorii jasno. Spalovač je určitě jedno z technicky i herecky nejzajímavějších děl naší kinematografie a touto rolí mě Rudolf Hrušínský opravdu dostal. Myslím, že svůj pomyslný seznam "the best film villains" asi rozšířím o dalšího člena ;) ()
Opus magnum tuzemské kinematografie. Rudolf Hrušínský ve své nejlepší a nejmrazivější roli, mistrovská hudba Zdeňka Lišky, neskutečně působivá kamera a myšlenka tak hluboká a úzkostná, že si ani nedokážu představit, co se muselo Ladislavu Fuksovi v hlavě dít, když toto dílo psal. Nevzpomínám si, že by na mě někdy nějaký český / československý film takhle zapůsobil a nevzpomínám si, že bych některý český / československý film takhle dlouho rozdýchával ..... " Všechny je spasím. Celý svět...." ()
Nejpravdivější a nejdepresivnější výpověď o lidech, jedinečná směsice bizarnosti, černobíle budované psychoastronautiky a nepříjemného výkonu zejména R. Hrušínského (rozuměj - geniálního). Uchovejme si tohle dílo v paměti, protože u nás se už nic podobnýho nenatočí, Hřebejk a spol. ať se táhne zahrabat, Herz, Vávra, Lipský a Vláčil už odešli a zavřeli za sebou dveře - ale jejich filmy tu zůstanou navždy. Na ty čas ani jiná doba zkrátka nevyzraje. (PS: Herz odešel jen kvalitou snímků). ()
Geniální film, jehož zhlédnutí byla povinnost a který už nikdy nechci vidět. ()
depresivní, temné, mrazivé, hutné, chladné... úchvatná kamera a hudba, závěr je grandiózní, ale poněkud vleklá první půlka filmu mi prostě nedovoluje plné hodnocení... 80% ()
90% - No, tak tohle byla silně depresivní a hodně ujetá podívaná. Rudolf Hrušínský podal naprosto strhující výkon v roli muže, jehož zrůdné představy dostaly díky zrůdné době konkrétní podobu... ()
Naprostý klenot, vybroušený jako dokonalý briliant. Co dokázal Rudolf Hrušínský barvou hlasu, hnutím oka, na to mnohým jiným hercům nestačí ruce ani nohy dohromady. Zrůdnost fašismu podaná v komicko-hororové poetice na malinkém prostoru bez potoků krve, kilometrů ostnatého drátu a Hitlerova vyřvávání téměř jedním člověkem. Absolutorium: především panu Fuchsovi, Juraji Herzovi, Milotově kameře a - Rudolfu Hrušínskému. ()
Čarokrásná záležitost... ()
Rudolf Hrušínský s výnimočným prevedením postavy pracovníka krematória nestráca na svojej zvrátenej pôvabnosti ani v roku 2010. ()
Reklama