Kamera:
Krum RodriguezHudba:
Hristo NamlievHrají:
Stefan Denoljubov, Margita Goševa, Decho Taralezhkov, Milko Lazarov, Ivan Savov, Georgi Stamenov, Hristofor Nedkov, Alexandra Angelova, Poli Angelova (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Když zaměstnanec železnic Canko Petrov najde na kolejích obrovské množství peněz, rozhodne se celý obnos vrátit na policii. Netuší však, jak fatální soukolí událostí tímto bohulibým činem dává do pohybu. Vděčný stát jej odmění novými náramkovými hodinkami. Pragmatická kariéristka Julia v čele PR oddělení Ministerstva dopravy mu však mezitím omylem ztratí jeho vlastní hodinky, které pro něj mají značnou emocionální hodnotu. A právě zde začíná zoufalá Cankova snaha získat zpět nejen své staré „Slavy", ale i svou důstojnost. (Film Europe)
(více)Videa (4)
Recenze (102)
Filmov z Bulharska som veľa nevidel (asi ako každý v našich končinách), no začnem si ich všímať viac, hlavne tie od režisérskej dvojice Grozeva-Valčanov. Malo to výborný scenár, tak pravdivý a smutný, skvelých hercov a bolo to bezchybne natočené, niet čo vytknúť. Kiež by sme aj my dokázali točiť také filmy, podobných námetov o korupcii, zlodejine a manipulovaní by sa našlo v našom štáte plno. Čestní a poctiví ľudia v tomto svete dopadnú vždy najhoršie... ()
Tak mě emotivně dostalo. Radši se tu moc nebudu vyjadřovat jak dokonale to trefilo podstatnou část společnosti, protože bych pozurážel minimálně 1/3 národa začal bych od přechytralých pitomců ze sociálních cístí a skončil bych asi u genetickýho odpadu co říkaj politici. Ten borec Canko, byl naštěstí ukázkou další části naší společnosti pracovitý, poctivý, skromný, chudý, přesně ten typ člověka ke kterým se chová ta první třetina společnosti pohrdavě, arogantně a povýšeně. Stačí se kouknout jak se chová Pekarová Adamová ("nemáte iphone, to je mě vás líto" "nemáte prachy na energie, vemte si dva svetry¨) a takový onuce tvoří směr společnosti, strašný kde skončil tenhle svět a jeho hodnoty . Film samozřejmě absolutně vynikající. ()
Sonda do duše obyčajného človeka, ktorý vyznáva podstatne odlišné hodnoty, než zvyšok osadenstva tejto planéty. Príbeh postavený na prísloví: “Za dobrotu na žobrotu”, vystihuje celkový nádych dejovej linky. Postupná zamotanosť a smer, akým sa osud chudobného, jednoduchého “panáčika” uberal, je doslova zarážajúci. Nuž, arogancia moci v mnohých prípadoch nepozná hranice. I keď je v mnohých ohľadoch tento snímok absurdný, za rozuzlenie nemožno udeliť nič iné, ako plnú palbu. ()
Naplno ukázané, akú pokrivenú dobu žijeme, ako tragikomicky vyznieva kult kadejakých P. R. ( znamená public relations alebo pojebaná propaganda), odmien za hrdinský čin, ako reálne pracuje polícia, čo je naozaj hodnotné na práci ktorú vykonávame a aká je cena skutočných vzťahov. Všetko na príbehu jednoduchého železničiarskeho robotníka, ktorý si žije v svojej polorozpadnutej chalúpke, stará sa o králiky, všíma si veci okolo seba a záleží mu na tom, aby mal správne nastavený čas. Do jeho bežnej pracovnej rutiny sa vovalí moderná doba so všetkými spomenutými nešvármi. Robotník sa len snaží o to, aby mohol žiť ako predtým, svojou snahou ale začne predstavovať chybný prvok v systéme. On sa nechce vzdať svojho práva, systému nemennosti vecí. A to je v dnešnej tekutej dobe problém. Následky sú fatálne. Vynikajúca záležitosť. ()
Glory se mi bleskurychle zarylo pod kůži. Nádherná ukázka toho, že k natočení filmového veledíla není třeba obří rozpočet a CGI, ale že základním stavebním kamenem je kvalitní scénář. Glory oplývá tak dobrým scénářem, že si ani nevybavuju, kdy jsem naposled zhlédl novější film, který by byl takhle skvěle napsaný. Krása filmu spočívá také v jeho nepředvídatelnosti. Vždy, když jsem si myslel, že vím, jakým směrem se bude děj ubírat, tak přišel moment, který jsem absolutně nečekal. Film mě dostal i po emoční stránce – s hlavním hrdinou jsem soucítil, pochopil jsem ho a fandil mu. Zářný příklad toho, jak dokáže dnešní doba člověka jednoduše semlít a je jedno, že jeho úmysly jsou čisté a šlechetné. Do prekérní situace se dá zamotat lehce, cesta z ní už ale procházkou růžovým sadem není. Závěrečná scéna je geniální třešničkou na dortu, vůbec jsem to nečekal a přitom to tak moc dává smysl. Klidně se to mohlo jmenovat „Canko Petrov: Řada nešťastných příhod“. ()
Reklama