Režie:
Paul Thomas AndersonScénář:
Paul Thomas AndersonKamera:
Paul Thomas AndersonHudba:
Jonny GreenwoodHrají:
Daniel Day-Lewis, Vicky Krieps, Lesley Manville, Richard Graham, Camilla Rutherford, Jason Redshaw, Cedric Tylleman, Gina McKee, Brian Gleeson (více)Obsahy(1)
Mít šaty od návrháře Reynoldse Woodcocka (Daniel Day-Lewis) znamenalo v dynamické éře obrozujícího se poválečného Londýna úplně nejvíc. Dáma musela mít dostatek peněz, patřičný rodokmen a odpovídající vychování, aby mohla vyrazit na večírek v jeho modelech, které byly vždy unikátní. Status génia si ale vybíral svou daň v podobě Woodcockovy totální emocionální vyprázdněnosti. Odtržen od reality všedního dne, neboť o vše praktické se starala jeho sestra (Lesley Manville), stavěl všechny ženy na roveň krejčovských panen. Měl sice vždy po ruce nějakou milenku či múzu, ale stačilo, aby si ráno při snídani trochu hlasitěji mazala topinku máslem a už se pakovala z jeho života. Když v kavárně v zapadlém přístavním městečku Reynolds objevil stydlivou servírku Almu (Vicky Krieps) a rozhodl se jí nabídnout momentálně uvolněné místo po svém boku, netušil, s čím si zahrává. Tahle zdánlivě neškodná submisivní bytost totiž rychle pochopila pravidla hry a rozhodla se aktivně bojovat za to, aby neskončila jako její předchůdkyně. Situaci jí usnadňuje i to, že se do ní Reynolds zamiloval. Nápor citů se však velmi negativně začal odrážet na jeho tvorbě, a umělcova praktická sestra se proto rozhodne rázně zakročit. (Cinemart)
(více)Videa (1)
Recenze (311)
Vztah puntičkářského necitlivého stroje a romantické upřímné duše mohl být jen těžko znázorněn přesvědčivěji - Anderson nechává příběh zlehka plynout a do popředí staví Woodcockovu denní rutinu, do níž posléze s narůstající intenzitou zapouští konflikty, které otřásají s celým perfektně vysoustruženým světem hlavní postavy. Nastavené vyprávěcí schéma je dodrženo bez jediného klopýtnutí a díky úžasné hudbě a famózním hereckým výkonům je film více než jen chladným uměleckým dílem - ve svém chladu a soustředěnosti je natolik okázalý, až jsem mu skoro odpustil i to, že ne všechny scény udržely mou plnou pozornost a že závěr přišel ve chvíli, kdy jsem ho ještě nechtěl. Časem možná odpustím, zatím jen pokorně obdivuji chirurgicky přesnou režii a modlím se, aby podobné filmy nevznikaly už jen namátkou... 85% ()
Ani po dvou zhlédnutích nedokážu nový film Paula Thomase Andersona žánrově přesně zařadit. Podle zvoleného úhlu pohledu je to (melo)drama, romantická komedie nebo gotický horor. Právě ve své proměnlivosti a nepoddajnosti, zaručující při každém sledování lehce odlišný divácký zážitek, je Nit z přízraků unikátní a nesrovnatelná s většinou současné hollywoodské produkce. Nad Nití z přízraků je radost nejen přemýšlet, ale také ji sledovat a záběr po záběru analyzovat, přičemž významová a stylistická rovina se neustále vzájemně doplňují, což u podobně unikavého filmu, který je chvíli komedie a chvíli tragédie (a někdy obojí naráz), považuji za zcela mimořádný počin. K rozkrytí všech významových vrstev a docenění, jak precizně je tato komplexní výpověď o lásce, posedlosti, závislosti, obětování a úskalích práce z domova napsaná, zrežírovaná a zahraná, ji budu ještě párkrát potřebovat vidět. Mistrovské dílo. Pokračování zde. 95% ()
Vztahový thriller (gotická romance?) řemeslně bezchybný, je mi ale líto, že na svoji údajně poslední roli Day-Lewis vybral právě moc mi neříkající 1950’s smetánkový Londýn - snobský, nafrněný, upjatý, šedý a strojený - kde hraje postavu návrháře workoholika. Pak nic platný, že je to filmařina stejně vybroušená, jako můj oblíbený THERE WILL BE BLOOD (včetně hudby), když prostě tématicky výstřel vedle a do nezajímava. I tak mě to v sobě podezřele drželo - um a charisma. ()
P.T.A. Anderson nikdy nebol vyznavačom klasickej romantickej, alebo iba len tak normálnej lásky a vzťahov a vo svojom najnovšom filme zašiel v tejto netradičnosti snáď asi najďalej. Ešteže si k tomu prizval Lewisa a nespomenul si, že to kedysi úspešne vyskúšal aj so Sandlerom. Ale možno by to aj s ním zafungovalo, bohvie. Reynolds musí mať doma a v práci presne všetko nalinkované, takže hádajte, čo sa stane, ak sa tento kľud zrazu, ale podotýkam že vďaka jeho vlastnej vôli, naruší novou príchodzou. Odpoeďou je, že to presne neuhádnete ani ako najväčší milovník filmovej romantiky. Americký film, ktorý je britskejší ako štadión vo Wembley. ()
Herci hrají dobře, výprava a kostýmy jsou na úrovni. Štvala mne hudba, ten neustálý klavírní doprovod jak z nějakého koncertu vážné hudby. A chyběl mi příběh. Na tak dlouhou stopáž je to utahané až běda, přitom z toho mohl být hezký hodinový díl do nějakých těch historických britských seriálů. Mělo by to možná i nějakou zajímavost a údernost a neuspávalo každou scénou, kde dlouhé minuty čekáme na tu jednu repliku nebo úsměv, které jí dají určitý význam. Vše plyne zkrátka nezajímavě, bez emocí, bez vtažení do toho světa, ale jednou za patnáct minut dostanete jakous takous nápovědu. Mne to prostě takhle nebaví, přijde mi, že se mnou jako divákem moc nepočítají a jedou si nějakou svoji písničku, ke které mi tají noty, nápěv i text a čekají, že na konci se konečně chytím. ()
Galerie (38)
Zajímavosti (9)
- Režisér Anderson věnoval snímek svému příteli a mentorovi Jonathanu Demme, který zemřel 26. srpna 2017. Tímto dnem také padla poslední klapka na natáčení. (UhLee)
- Ve filmu není uvedeno v jakém roce se film odehrává. Soudíme-li podle kostýmů a interiérů, tak by se mělo jednat o 50. léta. (UhLee)
Reklama