Režie:
Lars KraumeKamera:
Jens HarantHrají:
Martina Gedeck, Burghart Klaußner, Florian David Fitz, Lars Eidinger, Rainer Bock, Jördis Triebel, Robert Homann-CauquilObsahy(1)
Je přípustné obětovat plné letadlo lidí, když víte, že tím zachráníte 70 000 životů? Německé drama ze soudní síně s přímou účastí televizních diváků...
26. května, 20:53. Centrum pro zabezpečení vzdušného prostoru hlásí únos osobního letadla na trase z Berlína do Mnichova. Únosci hrozí, že se strojem narazí do vyprodaného fotbalového stadionu.
Střih. Soudní síň. Před tribunálem stojí pilot stíhačky Lars Koch, který se osudného dne o své vůli rozhodl unesený Airbus sestřelit. Zachránil tak zřejmě na sedmdesát tisíc životů, 164 lidí na palubě však zemřelo. Státní zástupce viní Kocha ze smrti nevinných cestujících. Obhajoba svého klienta naopak prezentuje jako hrdinu, který byl v rozhodující chvíli jako jediný schopen převzít zodpovědnost.
Ve chvíli, kdy se porota odebere k poradě, se příběh pozastaví. Televizní diváci mají možnost živě hlasovat, jaký bude konečný verdikt: vinen, či nevinen? Sami tak rozhodnou, který ze dvou alternativních závěrů filmu uvidí. Unikátní počin televize ARD bude simultánně odvysílán v Německu, Rakousku, Švýcarsku, České republice a na Slovensku. Uvedení na České televizi bude následováno živým přenosem Souvislostí Jana Pokorného, během nichž bude uveden závěr filmu vybraný hlasováním německých diváků. (Česká televize)
(více)Recenze (48)
Snáď jedinou chybou na kráse tohto na dialógoch a monológoch postavenom filme v jednej miestnosti je fakt, že každému je jasné, kto má pravdu, akokoľvek je to kruté. Za jeho najväčší klad potom považujem argumenty žalobkyne, ktoré sú natoľko silné, že o tej pravde začnete reálne pochybovať. Je potom na šikovnosti obhajcu, aby našiel protiargumenty a vyslovil ich tak, aby vás a súd o tom, že skutočne ide o pravdu, presvedčil. Námet ako z Bostonských prípadov, kde som ale na takýto prípad neviem prečo zatiaľ nenatrafil. ()
Velmi zajímavý projekt německé televize ARD. V modelové situaci jde o to, zda životy několika lidí jsou nad životy mnoha tisíců lidí. Už z té základní pointy je jasné, že se jedná o dialogovku, kde vše ostatní včetně hereckých výkonů je podřízeno právě téhle otázce.Záverečná výměnná argumentačka mohla být dynamičtější, ale rozhodně nenudila. Momentálně čekáme na výsledek hlasování občanů SRN resp. hlasování diváků ARD. Jsem zvědav jak Němci rozhodnou, za sebe říkám - nevinen. Tak je o pár minut dál a 87% německy mluvících občanů (Německo, Rakousko, Švýcarsko ) má stejný názor jako já. ()
V tomhle případě jsem se vůbec nesoustředila na herecký projev jednotlivců, ale na samotný, ojedinělý soudní proces. Při závěrečných proslovech obhájce a žalující strany jsem byla napnutá jak struna. A ano, měla jsem odpověď pro předsedajícího soudce, jak bych v téhle kauze reagovala. Ale jako nestrannému člověku se to lépe říká, než tomu, kdo byl v tomhle soudním procesu nějakým způsobem zainteresovaný. ()
Snímok určený predovšetkým pre diváka, ktorý obdivuje silu slov či úvah. Ostatní nech si pustia Smotánku z archívu. ()
Příběh pilota Larse Kocha, skvěle ilustruje to, že hrdina vždycky víc riskuje než zločinec. Udělal vše, co jen mohl, aby se nestalo ještě větší neštěstí, přesto bude souzen. Lze tedy zvolit menší zlo? To je přeci logické, když tedy není jiná možnost. Navenek se může zdát, že to je také špatně. Tak nebo tak, ale v hlubší rovině je vždycky rozumnější řešit vážný problém hned, než zajde moc daleko. ()
Rozhodně velice netradiční kousek, ale nemůžu mluvit o překvapení, protože Němci poslední dobou opakovaně dokazují, že na filmy z poslední dekády je radost se koukat. O verdiktu jsem měl jasno po 5 minutách NEVINEN! Jasně, že bejt v tom uneseným letadle vidím to jinak, ale ty lidi by šli do hajzlu tak jako tak, takhle aspoň zachránili stadion a ten pilot byl borec co měl jako jedinej koule něco dělat. Palec nahoru! 90% ()
Musím uznat, že mně od Němců tento počin celkem překvapil. Mám tam příbuzné a tak vím jak se dnes žije v důsledku experimentu s migrací v některých městech Germarábie a jak spousta lidí ač není spokojena s daným stavem raději mlčí, protože být v Germarábii označen xenofobem či náckem, to není jako u nás. Tam člověk může přijít o známé či dokonce zaměstnání. Němci mají jednu pitomou vlastnost a tou je (podobně jako to dělají lumíci) následování svého vůdce třeba i do pekel. Dnes se tak plně děje. A tak koukat na takovýto film natočený v Německu jen před rokem - působí jako zjevení a já jen doufám že páni scénáristé a pan režisér případně i s herci nehnijí někde v kobkách vězení na Colditzu nebo nemají doživotní zákaz činnosti. Vždyť letadlo unesl Arab ve jménu Alláha! ---- Celý film se prakticky odehrává v soudní síni a mně napadlo, že toto je z dalších těch geniálních scénářů, který by mohl být i divadelní hrou. Obdivuji všechny ty dokonalé příběhy u nichž vám stačí jen obyčejná židle a stůl a vy i bez okázalé výpravnosti filmu zíráte v údivu na odehrávající se děj. Zde je to soud s pilotem Luftwaffe, který Eurofighterem sundal unesený civilní Airbus plný lidí. Airbus, který ruka fanatika nasměrovala na stadión se 70 000 lidmi. Dopravní letoun nereagoval ani na rádiovou komunikaci ani na varovnou střelbu. Čas se krátil, ale velení zakázalo hotovostnímu roji, který ihned k letadlu odstartoval dle dřívějšího rozhodnutí Zemského soudu dopravní stroj sestřelit. Není možné obětovat nevinné životy za ušetření jiných nevinných životů byť by jich bylo více a oběť by matematicky dávala smysl. Každý život je jedinečný, tak praví právo. Jenže stíhač Lars Koch v posledních okamžicích už viděl Airbus jen jako zbraň. A tak neuposlechl rozkazu a raketou vzduch-vzduch poslal letoun k zemi, kde vybuchl v bramborovém poli aniž by na zemi zranil jediného člověka. Z jeho paluby nikdo nepřežil. Teď je souzen za vraždu 164 lidí a neuposlechnutí rozkazu.... Člověk, který 80 000 lidí zachránil, člověk cvičený a vedený k ochraně své země a jejích občanů... A tak se před divákem rozhoří zajímavý spor, který nejde jednoduše rozhodnout. V prvé chvíli asi každého napadne, že stíhač jednal správně. 164 ku 70 000? Co se tu řeší? Ale vystřelili by jste na letoun, kdyby v něm seděl někdo z rodiny? Matka, děti, manželka? Ano? I tak? Opravdu ano? --- Trochu mne mrzí, že celé zpracování bylo takové německé. Některým hercům jsem jejich role nevěřil (např. manželce muže, který zahynul v letadle a který se pokoušel dostat do kabiny). Stejně podivná byla i některá srovnání žalobkyně události s vagónky a tlouštíky na mostě... Závěr se mi ale líbil moc i ten pohled do kamery a doteď nevím jak by to rozlouskl. Téma je to závažné a tohle vše má jeden jediný společný jmenovatel - zlo jméném islám. A to je nutno si uvědomovat především. Všechno ostatní jsou důsledky. Dávám tedy za tři hvězdy co se týče zpracování, ale jednu přihazuji za tu odvahu to natočit. Bohužel když vím co u soudu umí třeba Al-Pacino, působí toto až moc ochotnicky a sterilně německy. 4 varovné výstřely. * * * * () (méně) (více)
Námet a podnet k zamýšľaniu sa nad nie jednoduchými a jednoznačnými problémami, ktoré prináša dnešná doba, je lepší ako samotný film, ktorý k celkovému účinku prakticky ničím neprispel. Keď som rozmýšľal nad mojim postojom k modelovej situácii, pomohol mi identický osud cestujúcich lietadiel, ktoré narazili do svojich cieľov a cestujúcich letu 93, ktorí zaútočili na teroristov, lietadlo nedoletelo k cieľu, zrútilo sa v Pensylvánii a všetci zahynuli. Voľba menšieho zla v súčasnom svete, ktorý nie je čiernobiely, bude stále častejším prípadom pri rozhodovaní. ()
Zaujímavá téma. Aj slušné technické prevedenie. Ale občas film pôsobil strašne neuveriteľne - resp. bolo cítiť, že postavy konajú, tak ako konajú len preto, aby niečo vysvetlili divákovi. Prečo by inak prokurátorka vyslovene nahrávala obhajcovi? Narážam napr. na otázky ohľadom evakuácie štadióna. A mnohé otázky boli vyslovene filozofické a vôbec nie právnické. A sudca tiež miestami pôsobí príliš angažovane (a necháva obžalobe klásť zbytočné hypotetické otázky)... Celkovo sa vo filme príliš a nevyvážene hrá na city a preto (hlavne obžaloba) pôsobí naivne. Nietoré argumenty obžalovaného boli zaujímavé, škoda toho kvanta scenáristických a dramaturgických zakopnutí... 12 ROZHNEVANÝCH MUŽOV alebo ich variácia DVANÁSŤ boli lepšími a uveriteľnejšími filmami... ()
Pozoruhodný projekt (včetně souvisejících televizních diskuzí) s přesvědčivě zdůvodněným rozsudkem, přičemž nepochybuji, že ARD byla v argumentaci stejně dobře připravena i na opačnou eventualitu, kdyby většina diváků hlasovala pro "vinen". ()
Verdikt je zaujímavým projektom nemeckej televízie ARD, kde sme svedkami súdneho procesu ako vystrihnutého zo súčasného života. Film bol simultánne vysielaný v Nemecku, Švajčiarsku, Rakúsku, Česku a Slovensku a diváci mali hlasovať, aký verdikt zaujme súd voči pilotovi stíhačky, ktorý za cenu 70 tisíc ľudí zabil 164 pasažierov lietadla. Výsledok hlasovania bol len logickým vyústením nálad obyvateľstva ( vo všetkých krajinách vyše 80% ľudí hlasovalo za nevinu ), k čomu som sa priklonil aj ja. Hoci sa neviem zbaviť myšlienky, že toto bol aj zámer tvorcov... ()
Smí se obětovat pár desítek lidí kvůli záchraně několika tisíců? A kdo o tom smí rozhodnout? Před zhlédnutím německého dramatu jsem měla jasno: „Pilot je nevinen.“ Po zhlédnutí váhám, a protože jsem nedostala dostatek informací (byl čas na vyklizení stadionu, co dělali cestující v letadle?) nemůžu rozhodnout, jaký rozsudek bych vynesla já. ___Němci příběh natočili suše, téměř dokumentárně, v moderní a chladné soudní síni, ale nezvládli emoce, které do filmu museli dostat, aby zaujali diváka. Logicky by měli proti sobě nejvíce stát obhájce a žalobkyně. Ale tady byl obhájce jen do počtu a zmohl se sotva na pár pubertálně vzdorovitých výkřiků. Až ve finále se dostal ke slovu v závěrečné řeči. Hlavní tíže tak spočívala na žalobkyni s nevděčným úkolem bránit právní postoj, se kterým předem většina lidí nesouhlasila (výsledek diváckého hlasování je jednoznačný). Žalobkyně se dostávala do střetu s obhájcem (zřídkavě) a pak v jednom dlouhém dialogu s obžalovaným – a právě ani v jednom případě nezvládli filmaři emoce. Ti lidé na sebe útočí, posmívají se sobě navzájem, ušklíbají se, přehrávají drama – tohle si vážně neumím představit u advokátů v tak závažném případě a ještě u německého soudu. ____ Mnohem víc bych vsadila na vnitřní dynamiku dialogů, ale tady se mi zdály mnohé argumenty pochybené. Když obhájce přirovnal německou ústavu k jakémusi Kantovu článku s tím ,že oba jsou to jenom názory, takže se jimi nemusíme řídit. Ústava přece, sakra, není názor! Nebo podobenství žalobkyně o zastavení splašeného vlaku tím, že hodíme na koleje tlouštíka, který svým tělem soupravu zabrzdí – to přece nemá nic společného s projednávaným případem – tlouštíkovi nehrozila bezprostřední smrt, zatímco lidem v sestřeleném letadle ano. Naopak dobrý byl argument o transplantaci z těla umírajícího, který má tak jako tak smrt na jazyku, tak proč jeho smrt neuspíšit, když by jeho orgány mohly zachránit někoho jiného, kdo bez nich naopak během chvíle zemře a takto by mohl žít dál? ___ Zcela jistě se scénářem pomáhali právníci, ale i tak tomu chyběla brilantnost. Pokud by dialogy s argumenty pro obě strany byly přesvědčivější, nemuseli by si filmaři pomáhat teatrálním chováním zúčastněných. ______ Vždycky mě zajímalo, jak bych se zachovala, kdybych byla jedním z přísedících ve filmu Dvanáct rozhněvaných mužů. Taky bych mladíka podezřelého z vraždy rovnou odepsala a nechala se pak přesvědčit až Henry Fondou? U tohohle filmu jsem na začátku cítila zklamání, protože jsem byla rozhodnutá předem. Průběh filmu mě ale dokázal zviklat. Ústava přece není cár papíru, kterou si můžeme vykládat každý po svém, ústavní soud není zanedbatelná instituce a pokud bychom se měli vzdát některých našich zásad, co by nás pak odlišovalo od fanatiků? Jestli je tohle cena za přežití, totiž stát se taky fanatiky, tak je to stejně jejich vítězství a ne naše. ()
Upřímně řečeno tady bylo rozhodování strašně jednoduché. Pilot prostě nemohl jinak a veškerá snaha státní zástupkyně mě ani na okamžik nedonutila k pochybnostem. Kor když jí Martina Gedeck podala jako nesympatickou mrchu chrlící jeden zavádějící příměr za druhým. Na druhou stranu musím uznat, že i přes předem jasný výsledek se jednalo o strhující záležitost, která člověka přiková k sedačce a donutí ani nedutat až do výborných závěrečných řečí. Nicméně rád bych viděl tohle téma rozpracované alespoň na tři hodiny s větším počtem odpovědných lidí na lavicích svědků i obžalovaných. Pak by to mohla být pecka. Takhle je to jen dobré. 70% ()
Aká je legitimita svedomia jednotlivca pred súdnou inštanciou či ústavou? Z hľadiska sekulárneho právneho štátu je podľa mňa podstatnejšie, že 1. vojak neuposlúchol priamy rozkaz svojho nadriadeného, čo sa v armáde trestá a 2. že vedome porušil nariadenie najvyššej súdnej inštancie - ústavného súdu. Vojak má plniť rozkazy, nie o nich uvažovať. Predstavte si situáciu, že by aj onen terorista mohol argumentovať pred súdom, že svoj čin konal podľa svedomia. Tak to by sme tu mali 2 úplne opačné svedomia, totiž pilota stíhačky a únoscu lietadla. Morálka, ani svedomie jednotlivca, ktorý sa môže mýliť, ako argumenty v tomto prípade podľa mňa nestačia. A preto som rád, že existujú zákony, o ktoré sa možno oprieť. ()
Ťažiskom je pomalé a starostlivé skúmanie, hodné filozofického seminára, ťažkých morálnych a etických otázok. Rôzne témy zahŕňajú otázky ako vzťah (alebo konflikt) medzi právom a morálkou, vzťah (alebo konflikt) medzi príkazom a osobným svedomím. Problém voľby medzi väčším alebo menším zlom. 6/10 ()
Tak nemci opat natocili nieco pozeratelne, hoci v strede vladne dost velka nuda a treba sa sustrediot na kazdu vetu. Koniec je potom ale dostatocne strhujuci, takze slusnych 70 % ()
Souhlas s divaky.Hvězdičky za zajímavý a přínosný projekt a odvážný. ()
Námet je samozrejme na tom celom najzaujímavejší. Spracovanie filmu, jeho vieryhodnosť (svedok debatuje s prokurátorkou o právnych veciach a filozofii, ako keby boli niekde na kávičke a to nehovorím, že na neho robí napadnuteľný nátlak, podsúva mu vlastné závery, kladie hypotetické otázky a pod) a herci je iba priemerné. Inak celkové rozhodnutie (Sofiina voľba) nie je či zabiť menší počet ľudí na ukôr väčšieho počtu zachránených, ale aj na úkor väčšieho počtu informácii. Pretože je rovnako podstatné, či by sa cestujúci mohli dobiť do kokpitu lietadla a zvrátiť danú vec. Lenže tvorcovia chceli mať černobiele zadanie, aké je v praxi iba ťažko predstaviteľné, a tak to odsunuli túto vec niekde do úzadia. Inak v jednom bode by som s prokurátorkou súhlasil, a to fakt, že pilot uprednostnil závery z vlastného svedomia pred záverom ústavného súdu, ktorý bol zaiste tvorenými niekoľkými sudcami, asistentami + informáciami od desiatiek až stoviek zdrojov (knihy, internet, iné aj historické súdne pojednávania)...a to nehovorím, že i ten najnesvedomitejší sudca je ďaleko komptetentnejší v právnych otázkach ako bojový pilot. Teda výrazný nepomer právnych kapacít oproti svedomiu jedného jedného človeka. Inak tie Kantove myšlienkové experimenty ma zaujali a závery, ktoré z noch vychádzajú vedia byť riadne rozporuplné, podľa toho, aké vstupné parametre sú vám zadané, resp. si ich zadáte sami. ()
Deontologická (Kantovská) etická pozícia VS utilitaristická. Prvá hovorí o tom že človeka a jeho život nemožno nikdy použiť ako prostriedok, kdežto tá druhá pozerá len na najlepší možný celkový výsledok pre čo najväčšie množstvo ľudí. Nemci sú čo sa týka ústavy Kantovci. ()
Přiznám se, že s nedostatkem informací a podle názvu Verdikt, jsem si myslel, že si zopakuji strhující Cayatteho soudní drama. No zmýlil jsem se, ale nelitoval jsem. Němci poslední dobou točí hodně nadprůměrných i originálních snímků a toto je jeden z nich.Hodně zajímavé soudní drama nejenom o volbě "menšího zla", etických i (ústavně)právních otázkách, politických (ne)rozhodnutích i "přehazování" odpovědností. Hodně zajímavý projekt televize ARD spojený s hlasováním diváků. Výborní především Martina Gedeck a Burghart Klausner, i když nejvíce vyniknout mohli až v závěrečných řečích, ty průběžné je třeba brát s rezervou nejenom proto, že podle plánu projektu měli "celý problém" co nejpodrobněji "vysvětlit" divákům. Ale zvolené téma je opravdu hodně aktuální a myslím si, že tvůrci se ho zhostili na výbornou a diváci měli a mají o čem přemýšlet. Spousta dialogů i monologů ve filmu byla velice zajímavá (i k hlubšímu zamyšlení), ale "Dvanáct rozhněvaných mužů" u mne vede silně na body, i když v době jeho natáčení bylo téma terorismu ještě "na houbách". Stejně si ale myslím, že přeložený název "Verdikt" je přesnější, zatímco "Teror" spíše matoucí. ()
Reklama