Režie:
Peter JacksonKamera:
Andrew LesnieHudba:
Howard ShoreHrají:
Elijah Wood, Ian McKellen, Viggo Mortensen, Sean Astin, Liv Tyler, Billy Boyd, John Rhys-Davies, Dominic Monaghan, Christopher Lee, Miranda Otto, Brad Dourif (více)Obsahy(2)
Po smrti Boromira a rozpadu Společenstva se cesty jeho členů rozdělily. Hobbit Frodo se svým sluhou Samem putují k Hoře Osudu, jen tam mohou sprovodit ze světa obávaný Prsten moci. Musí se však vypořádat se skřetem Glumem, který se snaží Prsten ukrást, ale hobiti ho přemůžou, spoutají a donutí ho, aby je vedl k bráně Mordoru. Aragorn s elfem Legolasem a trpaslíkem Gimlim se vydávají po stopě skřetů, aby osvobodili z jejich zajetí hobbity Smíška a Pippina. Mezitím však sílí moc temného pána Saurona, který se spojil se zrádným čarodějem Sarumanem a společně upínají všechny síly k získání Prstenu. Kdyby ho znovu získali, pak by byla Středozem definitivně odsouzena k zániku. Naše hrdiny tak čeká ještě dlouhé putování a mnohé nástrahy, než se jim podaří Prsten moci jednou provždy zničit. (TV Nova)
(více)Recenze (1 292)
Napodruhé a napodruhé Excelentně! Nejvíce se mi líbilo sblížení Legolase a Gimliho, trpaslíci a elfové se ve světě fantasy nemají moc v lásce ale ve Dvou Věžích a posléze v Návratu Krále to přerostlo v přátelství až za hrob. " Westu hál Ferthu, Théodred. Ferthu" "There is nothing for you here, only death" "Rohirrim!" "Fell deeds awake... Now for Wrath... Now for Ruin... and the Red Dawn" "The Battle Of Middle-Eart Is About To Begin" ()
Dvě věže nejsou žádná výplň mezi Společenstvem a Návratem a už vůbec nejde o nejslabší díl. Jackson parádně rozehrál temnější strunu. Na jednu stranu tu máme ultimátní zlo, na druhou stranu tak pevnou naději, kterou nesrazí ani jednotka SS (Saruman - Sauron). Divácky vděčné a megalomanské scény střídají ty hluboké, nabité emocemi. Jsou sice nenápadné, ale právě pro ně filmového Pána prstenů miluju, ať už jde o sůl z Kraje, pohřeb Theodreda, pochod entů nebo jednu z nejkrásnějších scén filmu, kdy Smíšek říká Pipinovi: "There won't be a Shire, Pippin!" Když připočtu, že v tomto světě ještě je dobro, za které se vyplatí bojova,t a udatného Samvěda, bez něhož by Frodo daleko nedošel, není co řešit. Dvě věže představují malý zázrak - většinou nevděčné prostřední díly povýšily na plnohodnotný a strhující zážitek. Ale vlastně jednu výtku bych měl - pevnost Helmův žleb byla naprosto uboze opevněná, kde jsou pořádné flankovací bašty? Kde padací most přerušující cestu k bráně? Proč paty hradby nezpevňuje talus jako u křižáckých hradů? Kde je parkán a střílny při patě hradby? Proč není odvodňovací stoka menší?? Bránit hrad pouze z ochozu je krajně nevýhodné. No holt Rohanští to s architekturou moc neuměli a filmaři jakbysmet....:) ()
9/10 = 95% ()
další zbytečný komentář... trilogie mluví sama za sebe... mít tak 9 hodin času v kuse, neváhám a pouštím... 100% ()
Druhý LOTR v rozšířené téměř čtyřhodinové podobě je stejně výtečný jako ten první. I když ten kýčovitý záběr, kde Gandalf zavolá Stínovlase a ve slow motionu k němu přiběhne kobyla jak z bravíčkových fotorománů, si mohl Jackson odpustit. Ale bitva o Hlásku a pochod entů vše dostatečně vynahrazují. ()
100% - Jedno z nejlepších filmových děl všech dob, nejdokonalejší fantasy, prostě mistrovský kousek. Ještě dlouho nebude tato trilogie překonána... ()
Tento diel mám napozeraný spomedzi celej trilógie pravdepodobne najmenej krát (cirka 5-6). Nádhera, nádhera, jednoducho nádhera. Možno sa nám oproti prvej časti naskytlo omnoho viac bojov a akcie, ale ako som už kedysi dávnejšie písal pri komentári k "Matrix" kontra "Matrix Reloaded" - je len na dobro veci, ak druhý diel nie je totožný s tým prvým. Niečo podobné skrátka dodá filmu šťavu a nádych. Ak by mala byť každá časť prakticky rovnaká, určite by sa to odrazilo aj na konečnom hodnotení. Navyše SE verzia lahôdka jesti. Mňamajz! ()
DVĚ VĚŽE jsou pro mě po filmové stránce velmi pohaslé vedle zářícího SPOLEČENSTVA PRSTENU. Knižní předloha je v této části ságy rozdělena na dvě samostatné části, z nichž jedna se věnuje Aragornovi, Gimlimu a Legolasovi v jejich cestách po Rohanu, druhá Frodovi se Samem a Glumem. Ve filmu je vše pohromadě a ztrácí se tak kontinuita vyprávění. Přehršel míst a střihu mezi nimi je zapříčiněn i cestou Smíška s Pipinem a Stromovousem, Theodenovou síní a dalšími vedlejšími zápletkami. Nemám žádný pochyb o tom, že přetransformovat děj knihy ve scénář bylo v tomto díle mnohem těžší. Tolkienova vypravěčská poezie se z příběhu vytrácí a přichází na řadu čistě prozaická politická linie, zaštítěná akcí a filmovými triky. Tuto cestu považuji za špatnou. Vrcholem filmu pak má být asi 40min bitva v Helmově žlebu, což mluví samo za sebe. Co drží snímek jednoznačně nad vodou, jsou skvělé hudební motivy Howarda Shora. Úžasně vyvedená je podoba Entů a Gluma. Dobrým krokem se ukázalo obsazení Bernarda Hilla jako Theodena a Brada Dourifa v roli Červivce. 67% ()
Dvě věže na svého předchůdce kvalitativně navazují téměř ve všech ohledech, od režisérské práce přes masky, až k pečlivě zpracovaným efektům. Navíc se zvýšilo tempo, a s tím i porce akčních scén a dramatických situací. Příběhová linie rozdělená do více částí bohužel tak úplně neprospěla a film díky ní působí lehce rozhrkaným dojmem. Prodloužená verze snímku opět hodnocení zvyšuje, ale absence onoho kouzla jako v prvním díle maximální počet nedovolí. [85%] ()
Tento díl bych nazvala nejslabším dílem trilogie - přesto je natolik úchvatný, že nemohu dát nižší honocení než plný počet hvězdiček... Společenstvo prstenu se rozpadlo. Gandalf Šedý padl ve stínech Morie, Boromir při pokusu o záchranu Smíška s Pipinem, kteří nakonec stejně padli do zajetí skřetů. Frodo opouští ostatní a pokračuje (nejprve sám, poté v doprovodu svého věrného sluhy a přítele Sama) v dlouhé a přetěžké pouti k Hoře Osudu, aby tam zničil Prsten moci. Aragorn, Legolas a Gimli se vydávají po stopách skřetů s jediným cílem: pomstít své padlé přátele a zachránit Smíška s Pipinem. Ale jak už to tak (bohužel) bývá, nic se nestane tak, jak by mělo a Zlo stále sílí... "Dvě věže" jsou jediný díl, ve kterém není snad jediná pozitivní či radostná scéna - celý děj je neskutečně depresivní a temný. Nejúžasnějšími scénami jsou samožřejmě bitvy, na které je kladen zvlášť veliký důraz. Temný pán vysílá desetitíce svých skřetích vojáků, aby konečně rozdrtil poslední odpor a k rozhodujícímu střetu dochází u pevnosti zvané Helmův Žleb... Bitva na Peleonorských polích v "Návratu krále"je sice monumentální, ale této noční bitvě se zkrátka nevyrovná! Skvělý je i Entí útok na Železný pas, stejně tak i útok vrrků nebo Černí jezdci, kteří vyměnili své koně za odporné draky... Kromě původních postav se zde objevuje i mnoho nových (rohanský král Theodén, Eówyn, Eomér, Boromirův bratr Faramir či lstivý Gríma Červivec), z nichž nejdokonalejší je pravděpodobně Glum - bytost s rozdvojenou osobností, jež kdysi vlastnila Prsten moci a nyní ho chce zpět... Film nepostrádá akci, napětí ani zajímavé zvraty a lehce se mu vás podaří rozplakat (Samův monolog a podobně). Takže jak už jsem řekla u Společenstva... Dvě věže jsou úžasný, monumentální, dokonalý, dojemný film, ke kterému se budu vždy ráda vracet a na který nikdy nezapomenu!!! Navždy bude mojí součástí. 99,8% ()
Jedničce velel pomalejší tok vyprávění a jeho větší soudržnost. Dvojka je mnohem fragmentárnější a roztříštěnější. V první hodině se nám zodpoví události načrtnuté na konci jedničky (Gandalf, unesení Hobiti) a přes několik flashbacků se vracíme k vyvrcholení druhého dílu - k úchvatné bitvě o Helmův žleb. Dvojka je trikově nabušenější (Glum, Enti, bitva), ale již postrádá ono prvotní kouzlo. Občasná odlehčení mi příliš nevadí, na osudovosti to pranic neubírá. V rámci trilogie asi opravdu nejslabší díl, ale i tak určitě plná palba. Schizofrenní Glum je totiž kouzelná postava... ()
Marně hledám slova pro popsání filmové trilogie, která mě kdykoli dokáže unést do úchvatně krásného a magického svěla, po dvanácti hodinách zničeného a se slzami v očích vrátit zpět a přitom já mám pokaždé chuť se otočit a hned se vrátit TAM, mezi elfy a trpaslíky, vznešené muže na osudových výpravách a v epických bitvách. Jak slovy popsat dokonalost? ()
Pokračování skvělého filmu, které na své působivosti ani trochu neubírá. Pro mne jsou Dvě věžě velmi dobrým druhým dílem, který má hodně co ukázat. Zajímavá je část s oživlými stromy, což mi trochu připadalo jako narážka na kácení deštných lesů (,,Stromy už dnes nikoho nezajímají"), která je jistě na místě. SPOILER: Jestěže se ten kouzelný dědeček se špičatým kloboukem vrátil, bez něj by to nebylo ono. ()
Nádherný začátek s překrásnou hudbou a záběry majestátních hor, boj s Balrogem plus příjezd Gandalfa za úsvitu pátého dne, toho se nikdy nenabažím. ()
(1+2+3 dir. cut) Výrazné posuny (oproti knize) v charakterech a jednání Theodena, Denethora a Faramira (v jeho případě lze mluvit o nehoráznosti) vcelku vykazují zřetelný sklon snížit charakterové či mravní kvality důležitých lidských postav, které stojí na straně dobra, ale nejsou členy Družiny. Pachuť něčeho podobného ostatně pociťujeme i na Erlondově přimyšleném sporu s Arwen. Nebylo-li motivací tvůrců toto „snížení“ samotné, nabízejí se mi dvě vysvětlení: snaha zplastičnit původní postavy a snaha o jakási psychologická zdramatizování děje. Bohužel ve výsledku je např. z černokněžnického vlivu osvobozený král vedoucí svůj lid do války ve filmu zosobněním rezignovanosti, jen aby se „to v něm zlomilo“ po Aragornově motivační hlášce (a ještě po vítězství stále lavíruje s pomocí Gondoru, jen aby se zase mohlo něco zlomit). U Faramirova zprasení je podobná motivace ještě zřetelnější (Tolkienovým čtenářům to líčit nemusím a ostatní to vědět nepotřebují) a tvůrci za tím účelem využili Denethorovy hyperkritičnosti k mladšímu synovi k tomu, aby tomuto výkvětu ctností implantovali mindrák a snahu se před tatínkem předvést (jen proto musíme sledovat přimyšlený rozhovor otce a obou synů, který sice má svou, místy i doslovnou, předlohu v knize, ale změnou kontextu je jeho efekt úplně jiný; navíc se Faramir neustále tváří jako týrané dítě, člověku je ho už na pohled líto). Dramatický moment Faramirova obrácení je potom předveden v další implantované, navíc absurdní scéně. Že jsou mravní kvality nečlenů Družiny problematizovány účelově, a že tedy nešlo primárně o to, je prostě snížit, prozrazuje případ Eómerův, u nějž nic takového nepozorujeme, přidán je však jiný motiv s podobným efektem: ve filmu je zapuzen, protože nečekaný návrat vyhnaného dědice, který zachrání celou bitvu, je přece mnohem působivější. Na Stromovouse zase musejí filmoví Smíšek s Pipinem použít laciný trik, aby ho přiměli k výpravě proti Železnému pasu. Totéž jako s Eómerem (a s se stejným finálním účelem), ovšem s mnohem drastičtějším dopadem na charakter díla, se v posledním díle odehraje se Samem, jehož Frodo pod Glumovým vlivem (!) posílá pryč. Na druhé straně je u hobitích členů Družiny ve filmu zcela potlačeno, že procházejí, každý sám za sebe, nějakým vnitřním vývojem. Všemi různými změnami, posuny, implantáty se nebudu zaobírat (ačkoli i jiné by byly výkladově zajímavé, srov. např. Arwen). Ne všechny jsou nutně ke škodě věci (podle mne je jednou z nejhezčích sekvencí rovněž implantovaný pohřeb Theodenova syna), častěji jsou ale hloupé, zbytečně zabírají prostor motivům a částem, na něž se z knihy nedostalo (ostatně jako seriál by to bylo lepší) a nejednou vedou - vzhledem ke zřetelné snaze po zplastičnění paradoxně - k zploštění postav. Pravda, Tolkien není z nejsilnějších spisovatelů a filmové vyprávění mohlo jeho dílu dokonce i dodat na kvalitě. Jenže zatímco tvůrci Excaliburu o 20 let dříve ku prospěchu věci pochopili, že není důvod řeč legend vylepšovat, zbavovat ji její naivnosti (ať jde o charaktery postav či děj), tvůrci Pána prstenů si neumějí dobrý filmový příběh představit bez hollywoodských vyprávěcích klišé – bohužel. Přitom stačilo vážně pochopit to, co dělá Tolkienovo vyprávění tak velkým – všudypřítomný zřetel k živoucím kořenům světa a všeurčující motivy Cesty a Prstenu moci. Postav se na tento daný základ, stůj na něm celou dobu a nepotřebuješ vymýšlet zhovadilá vylepšení. () (méně) (více)
Druhý díl skvělé série je na téměř podobné úrvni jako jednička. Není nějak nic co dodat, závěrečná bitva byla skvělá, opět má film množství skvělých nápadů. Film má větší tempo než první díl. Co dodat. Hodnotím celkově jak mi film sedl na 95% = ***** ()
I když jsou Dvě věže lepší, než mnohé "čtyřhvězdičkové" filmy, musím mu nějaké body strhnout, aby bylo vidět, že je přeci jen slabší než geniální Společenstvo a exceletní Návrat krále. Dvě věže jsou bohužel jakýmsi mezičlánkem, kdy se film tříští na několik současně probíhajících dějových línií. Dohromady se sice jednotlivé "stezky" pěkně slévají (řekl bych, že lépe než v knize), ale přeci jen i na potřetí shlédnutí v tom vidím určitou nekonzistenci. ()
Pokračovanie série s trochu odlišnou atmosférou ako prvý diel. Jackson vybral jednotný farebný filter pre všetky tri línie a Dve veže tak posobia konzistentnejšie ako Spoločenstvo. Prvé dve tretiny pripravujú podu pre záverečné vyvrcholenie, ktoré svojou hutnosťou prekonáva snaď všetko dovtedy videné. Z trilógie ide asi o najlepšiu adaptáciu vďaka volnému narábaniu s predlohou, v ktorej sú jednotlivé časti písané za sebou, vo filme sa striedajú a vrcholia naraz. Rozšírená verzia je v tomto prípade nutnosťou, niektoré vynechané scény sú takmer geniálne (Boromir). ()
SPOLEČENSTVÍ PRSTENU: Nejlepší díl celé trilogie, na němž je znát, že režisér měl ještě dostatek sil "pomazlit" se s každičkou scénou, což se o dalších dílech už říct nedá...u nich mám už pocit, že šlo především o to celý ten kolos zdárně dotáhnout do konce a v některých pasážích se prostě už jelo na volnoběh. --------- DVĚ VĚŽE: Temnější a osudovější, ale zároveň i příběhově nejvyprahlejší díl série, neboli pomyslná hluchá část mezi uchvacujícím startem slibujícím velké věci a epickým finále. V některých pasážích se stále jedná o pozoruhodné dílo, přibyla však nějaká ta hlušina a výsledný film už není tak dokonale vybroušený jako jeho předchůdce. ---------- NÁVRAT KRÁLE: Papírově silné finále se nakonec utopilo ve své epičnosti přehnané patetičnosti...ne opravdu, s tím natahovaným koncem, který se co do emocí stejně minul účinkem, to Jackson opravdu přehnal. Z celého filmu si pamatuji jen několik skvělých scén (a bohužel stejně tak i pár vyloženě otřesných...), zbytek je pouze standardní vyprávění prokládané chaotickými a mnohdy únavně natahovanými (!) řežbami. Tak či tak se podařilo slavnou sérii zakončit s úctou, ačkoliv ono počáteční nadšení po těch letech značně opadlo a se střízlivostí v očích musím nyní konstatovat, že vyjma první části to zas až taková sláva není a Návrat krále si ze všech dílů toho Oscara zasloužil nejméně (i když jsem mu tehdy dost fandil). P.S.: Prodloužené verze netřeba. ()
Lepší než Společenstvo prstenu, protože hned od začátku se něco děje (=není nuda), ale i tak mi připadá děj dost natahovaný. # [viděno: monitor, 5.1, extended] # příběh 7 | hudba 8 | humor 1 | akce 4 | napětí 2 | pustil bych si znovu 6 ()
Reklama