Režie:
Jim JarmuschScénář:
Jim JarmuschKamera:
Robby MüllerHudba:
Neil YoungHrají:
Johnny Depp, Gary Farmer, Lance Henriksen, Michael Wincott, Mili Avital, Crispin Glover, Gabriel Byrne, John Hurt, Alfred Molina, Eugene Byrd, Robert Mitchum (více)Obsahy(2)
Bill Blake přijíždí na Divoký západ, aby nastoupil na místo účetního, proti své vůli se stává legendárním zabijákem. Svérázná westernová parodie. Všechny cesty vedou někam, nejdůležitější je často ta, která dává směr a význam našemu jednání. Mladý účetní Bill Blake po smrti svých rodičů přijíždí z rodného Clevelandu na daleký Západ, aby nastoupil na nové místo. Nezíská přislíbenou práci a ocitne se bez peněz v cizím městě. Když v sebeobraně zabije syna bohatého majitele místních železáren, musí prchat před najatými vrahy. Jeho průvodcem i ochráncem se stává osamělý Indián Nikdo. Podle něho je Bill totožný se svým jmenovcem, anglickým lyrickým básníkem Williamem Blakem, kterého si zamiloval při nedobrovolném pobytu v Británii. A tak ošetří těžce zraněného mladíka jen proto, aby ho připravil v duchu své svérázné filozofie na mystický odchod z tohoto světa... Významný tvůrce amerického nezávislého filmu, scenárista a režisér Jim Jarmusch použil rámec westernu pro sebeparodicky laděnou výpověď o pocitu vykořeněnosti a ztrátě tradičních hodnot. V příběhu mísí nejasné události s podivnými figurami westmanů, černobílou kamerou a jímavou hudbou známého rockového muzikanta, skladatele a kytaristy Neila Younga. Hlavní postavu ztvárnil Johnny Depp. (Česká televize)
(více)Recenze (690)
:::::::::::::::::::::::::::: Filmová báseň. Film o smrti, lépe řečeno film o muži, který se připravuje a kráčí, aniž by o tom sám věděl, na drouhou stranu, a převozníká mu dělá indián se jménem Nobody. Z tohodle filmu si samozřejmě každý vezme něco jiněho, ale osobně si myslím, že je to film o tom, aby jsme se nebáli smrti, ba naopak. Nechci říci, aby jsme se na ni těšili, to ne, ale až přijde, tak aby jsme byli šťastní, cítili se uvolněně a kráčeli hrdě, protože se ze sna vracíme domů. Film, který mi změnil život. www.svet2012.info :::::::::::::::::::::::::::::::::: ()
// Distribútor: Miramax // Počet premietajúcich kín v USA: 16 // Otvárací Víkend USA: $104,649 // Nezdielam entuziazmus ostatných divákov, dôvod? až moc veľká nuda, až moc dlhá stopáž, až moc nezáživné. ()
Melancholie s překvapivě neuspokojivým finálním dojmem. Bezchybný kytarový riff lehce nadužívaný, pomalost vyprávění v závěru nesmyslně přestřelená. Jarmusch měl dokonalý nápad, ale dotáhnout ho na poslední chvíli nedokázal. ()
„Tento svet už nie je pre teba.“ Okrem toho, že obdivujem Johnnyho Deppa, ktorý svojím spôsobom naozaj bol nejakých tridsať a čosi rokov mŕtvy, mám rád aj množstvo iných hercov a, aby som trochu zveličil, takmer všetci hrajú v MŔTVOM MUŽOVI (na Henriksena a jeho labužnícke pojedanie upečenej ruky pri večernom ohni nezabudnete). Aj keď nezávislé westerny (čo znamená, že vo filme zaznie veta „Aha, bizóny!“, ale žiadne bizóny neuvidíme, lebo na ne samozrejme režisér nemal prachy) dvakrát nemusím, toto pomalé čiernobiele tempo so skvelou hudbou (no, hudbou...) je ako stvorené na hlbokú letnú noc. Pravdaže v originálnom zvuku a s titulkami. Máte tabak? ()
Tak tohle byl fakt divnej film. Jarmusch bud ma nakoukany mraky westernu a natocil to uplne jinak a nebo zadnej western nevidel a natocil to po svym. A z nejakyho duvodu, ani nevim presne proc, se mi tenhle film desne libil. Nejvetsi podil na tom ma asi hudba. Vcelku jedoducha, casto se opakuji, ale naprosto genialni, ze i tem nejklidnejsim scenam dokazala dat potrebnej naboj. K tomu tu mame slusnej pribeh, skvelyho Hurta, Molinu, Henriksena (toho obzvlast), Byrnea a Thorntona ve vedlejsich rolich a naprosto famozniho Deppa, jehoz zabijak je naprosto dokonala postava. Akorat sem nejak nepochopil, kde se najednou naucil tak strilet. I kdyz ma film pekelne pomaly tempo a prestrelek tu je jen par, tak me proste film naprosto zaujal po celou dobu. ()
Čím je pro mě Dead man? O čem vlastně z mého pohledu je? No přeci o životě a hlavně smrti. Co znamená být živý a co to je být mrtvý. Úvodní nezapomenutelná scéna ve vlaku je skládankou symbolistických obrazů. Výjevy interiéru i exteriéru se s ubíhajícím časem neustále proměňují a vzdalují zažitému chodu věcí, jak ho zná náš hlavní hrdina, William Blake (Johnny Depp). Je to humorná scéna, ale zároveň nese hluboké poselství o přicházející změně, což dosvědčuje tragikomické vyznění celého filmu. Proč se vlastně hrdina vydává na tuto cestu do neznáma? Je přijat jako účetní do továrny. Stává se tedy součástí stereotypní prostoduché mašinérie. Tato práce mu však není souzena, sami posuďte, zda je to pro něj dobře či nikoliv. Ovšem pro něj to představuje konec. Ve skutečnosti je to pouhý začátek jeho cesty a start naruby převrácené westernové jízdy o nesmírné psychologické hloubce. Při náhodné přestřelce zabije svého soka, ale sám je raněn. Střela zůstala u srdce. Toto stigma jej na zbytek cesty označuje jako mrtvého. Odteď je mrtvý muž. Pronásledován odměny-chtivými zabijáky v doprovodu zvláštního indiánského samotáře jménem Nikdo se vydává na nedobrovolnou cestu. Tento příběh se odvíjí přinejmenším na dvou rovinách. V oblasti hodnot ztrácí Bill Blake všechny dosavadní iluze a jak bylo o této změně už mnohokrát napsáno, naplňuje jej pocit vykořeněnosti ze společnosti a civilizace. Druhou cestou je proměna psychologická. Bill Blake se dostává do zcela nového prostředí, dostává se tam náhodou, proti své vůli a není odsud návratu. Jeho uvažování o světě se proto radikálně mění a to čím dál více s každým novým, působivým zážitkem. Nový svět se musí přirozeně jevit takřka jako sen, jako země za zrcadlem z pohádek, a nutně přicházejí na řadu pochybnosti o světě, o lidech a o životě. Až po "své smrti" náš hrdina nahlédne za mříže reality a poznává absurdnost dříve tak samozřejmého světa kolem sebe. Již zmíněná tragikomičnost tohoto světa je ještě více umocněna monochromatickým ztvárněním obrazu. Svět není zpočátku nic než černá, bílá a odstíny šedé. V průběhu místy vskutku surové cesty tímto nekonvenčním divokým západem se svět mění. Objevují se nové barvy, které si hrdina do té doby nedokázal představit. Tato změna ovšem probíhá na podvědomé úrovni a barevné ztvárnění obrazu se tedy pro symboliku nemění. I divák musí poznat tuto cestu spíše podvědomě a vžít se do neopakovatelné atmosféry filmu. Té přispívá mimo jiné působivý hudební doprovod Neila Younga. Jim Jarmusch se ani nesnažil přiblížit skutečnosti v replikách a reáliích. Očividně nebyla účelem až dokumentární historická přesnost. Příběh je spíše filosofickou úvahou z poněkud zvráceného světa, kde je až překvapivě docela všechno možné. Inu, William Blake byl možná z těch "zrozených pro noc bez konce". Se "smrtí" však přišel pomalý osvobozující úsvit. ()
Dobrý psychologický westen s bombastickými humornými hláškami, poetickými situacemi, krásnou Youngovou hudbou, a celou tou Jarmuschovskou podivností, která mě vždycky fascinovala. ()
Jeden ze 100 nejlepších westernů - 100 Greatest Western Movies http://www.csfd.cz/uzivatel/136528-rhk/. Zvláštní, podivný film - western, kterému možná už při druhém shlédnutí přijdete na chuť. "Obchodní osada bledých tváří. Indiáni tu dostávají nemoci." Byl to vůbec western? Černá komedie (blízká např. Coenům)? Historické krimi? Psychodrama? Gore horor?? Nebo černý šibeniční humor černobílého snímku se spoustou drsných záběrů vytvořil neznámý subžánr s totálně antiwesternovým hrdinou (excelentní Johnny Depp), tedy s vyděšeným účetním měnícím se pod tlakem okolností postupně v drsného pistoléra? Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=07xKQakj1hM ()
Parádní film, Johnny znovu předvádí skvělý výkon jemu vlastní. Celý děj je trochu zbytečně natahován, ale díky skvělé atmosféře to nijak nevadí. Škoda jen, že si Gabriel Byrne moc nezahrál. 70% ()
William Blake má jméno básníka a je stíhán jako vrah. Přitom básním vůbec nerozumí a s bouchačkou je na tom zpočátku ještě hůř. Ale čím víc lidí si dělá zálusk na jeho život, tím přesnější má mušku a počet jím usmrcených lidí roste. Tato parodie na westerny nemá nijak rychlý děj, ale tím více do něj vtáhne. Pro mě je to klasický film na pomezí 4* a 5*. Pro nižší hodnocení se nakonec s těžkým srdcem rozhodnu kvůli absenci elementu nadšení. Ale vřele doporučuji! ()
Já vychovaný klasickými westerny se s Jarmuschovým viděním tohoto fascinujícího světa moc nesešel. Mrtvý muž je zajisté pozoruhodné dílo, ale pro mě až příliš. Pokud měl ve mě vyvolat nějaké emoce, tak jich bylo opravdu poskrovnu, ovšem i tak je těžké cokoliv tomuto snímku vytknout. Ovšem já se mnohem raději podívám na Tenkrát na Západě nebo Velkou zemi, než na tento podivínský filozofický western. ()
Když je film točen primárně s cílem být strhujícím artem, automaticky se tím o tuto pozici připravuje. Za vším je až moc vidět záměr, což mi brání nechat se tím jakkoli "pohltit". Jinak ale pěkný a zajímavý kousek. Jarmusch má ale lepší. ()
Zbraň nahrazuje tvůj jazyk. Budeš se s ní učit mluvit. A tvoje poezie bude od teď psaná krví...... Svojský western. Atmosféra, parádna muzika, humor a dobre napísaný dej. Jedinou chybou je rozvláčnosť filmu. ()
Tohle bylo moje úplně první setkání s Jimem Jarmuschem a nedopadlo to zle, i když to mohlo dopadnout i daleko líp. Podle mě největším problémem filmu je,že se všechno děje v hrozným klídku, až to někdy skoro uspává, taky filmu moc nepřidá, že když se tam střílí tak to vypadá jako kdyby stříleli kapslíkovkama, to byla fakt hrůza. Ale tohle všechno naštěstí zachraňuje naprosto vynikající atmosféra a hlavně herci, Johnny depp opět vynikající a ostatní herci, ač mělo většinou malý role, tak taky super, hlavně B.B. Thornton má skvělou roli, ale i pekelně drsnej Henriksen stojí za to. Ale i tak tomu prostě něco chybí a debilní konec to zazdil úplně ()
Mrtvý muž nejen že do výsostně západního, křesťanstvím prostoupeného žánru vnáší východní duchovní proudy a skrze psychedelický opar existenciální nejistoty zpochybňuje mytizující podstatu pistolnických příběhů. Představuje i výživný příklad postklasického westernu, který se výjimečně dobře nabízí k ekokritickému čtení. Je vyprávěním o mrtvém muži v mrtvé krajině, kde počáteční záblesky členitých hornatých prostorů otevřených expanzi vzápětí ustupují koncentrovanému sledu nepřehledných, kostnatých, smrtí prostoupených reliéfů. Víc tady. ()
(1001) Už se těším, až mi do hlavy voperují Newtonův mozek. Protože potom bude všechno vypadat takhle a ještě si v takovém světe budu moct dělat co chci, třeba šplhat po stromech nebo skákat do kaluží. Záporáci mě nebavili. Před druhou projekcí jsem si poslechla dlouhou promluvu pana Dufka, který tento film ctí, a hned se zážitek úplně proměnil. Někdy je to o tom zasvěceném úvodu pravda. -"Do you know my poetry?" ()
Bilance mých setkání s tvorbou Jima Jarmusche není v poslední dekádě právě povzbudivá. Za tři snímky obdržel dohromady pět hvězdiček a jeho nejnovějšímu kousku jsem se raději rovnou vyhnul. Kdysi tomu bývalo jinak a návrat k Mrtvému muži, který mě v 90. letech fascinoval, měl přinést vysvětlení, jestli se změnil on, nebo já. Není to nostalgií, ale znovu jsem Dead Manovi propadl. Pozdní Jimovy tituly mě nudí, ale Mrtvý muž je plný napětí, má neuvěřitelnou atmosféru a přitom není prostý typické Jarmuschovy minimalistické poetiky a existenciálního rozměru Blakeovy cesty do nebytí. Hrdinou antiwesternu není zocelený dobrodruh, ale nesmělý mladík bez znalosti prostředí, který nehledá práci kovboje, nýbrž účetního, a do okolního světa zoufale nezapadá. Jeho útěk před hněvem bohatého průmyslníka ho zavede k indiánovi jménem Nikdo, který díky únosu v dětství a výchově v prostředí bílé civilizace cítí stejné vykořenění a osamělost jako hlavní hrdina. Společně míří k oceánu, čelí najatým vrahům a připravují se přijmout svůj úděl. Jarmuschova režie dává krajině mystický ráz, kamera má místy hypnotický účinek a výsledný dojem umocňuje jednoduchá, ale působivá hudba Neila Younga. Johny Depp je ideálním představitelem hlavní role. Jeho odevzdaný, lehce nepřítomný výraz dokonale zapadá do jarmuschovského světa. Celkový dojem: 90 %. ()
Parádní proměna sračičky v pořádnýho chlapa. Jarmusch zde nešetřil s někdy docela drsnými scénami, ale celé to mělo šťávu. Nevím jestli to byl záměr, ale přišlo mně to místy jako parodie na westerny. ()
Orel ztratil nejvíc času, když se učil od vrány.. Jarmusch se pustil na neoranou půdu existenciálního westernu a vznikl z toho takřka astrální zážitek podněcovaný rušivými kytarovými grify Neila Younga. Postřelený účetní Blake a vyobcovaný indián Nobody si totiž mají na své desperátní cestě prokládané poezii i černohumornými hláškami hodně co nabídnout (pochopitelně kromě tabáku). Na Henriksenově teorii o náhle zhaslém slunci něco bude.. ()
Demýtizace westernu a jeho hrdinů pomocí inovace/shazování/zcela vlastního pojetí často používaných zápletek (v nesprávný čas na nesprávném místě, nahánění desperáta, nezvyklé přátelství atd.) v osobitém režijním stylu Jima Jarmusche s rušivě meditativní hudbou a fajn obsazením. ()
Reklama