Režie:
Vojtěch JasnýScénář:
Vojtěch JasnýKamera:
Juraj ŠajmovičHudba:
Milan KymličkaHrají:
Vladimír Pucholt, Ingrid Timková, Adam Davidson, Jakub Laurych, Emília Vášáryová, Vlastimil Brodský, Ondřej Vetchý, Jana Brejchová, Jiří Sovák (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Návrat ztraceného ráje je poetický film o domově, nevyzpytatelnosti osudu, lásce, toleranci a odpuštění. Tak lze charakterizovat snímek, jímž se po třiceti letech vrátil na plátna českých kin režisér Vojtěch Jasný. Tvůrce se také vrátil do moravské vsi Bystré, kde v roce 1968 natočil svůj slavný, velmi záhy však také trezorový snímek Všichni dobří rodáci, kroniku z let 1945–1958. Návrat ztraceného ráje volně navazuje na tento legendární snímek. Hlavní postavou nového příběhu je český emigrant, profesor filmové větve jedné z newyorských uměleckých škol Jan Poutník. Ani skutečnost, že žije na druhém konci světa, nezeslabila jeho vzpomínky na dětství a rodný kraj. Vojtěch Jasný tuto roli svěřil Vladimírovi Pucholtovi, hvězdě šedesátých let, který se tak rovněž po třiceti letech vrátil k herectví. Z původního hereckého obsazení Rodáků se zde objevují Vlastimil Brodský a Věra Galatíková. Novou postavu, amerického přítele Adama, ztvárnil americký herec Adam Davidson, držitel Oscara za nejlepší krátký film roku 1991. Jeho partnerku hraje mladá slovenská herečka Ingrid Timková. (Česká televize)
(více)Recenze (77)
Asi je velmi těžké zaujmout stanovisko k věci, kterou ze zkušenosti neznám. Emigrace všechno změní. Po pár letech v cizině jsem k tomu jenom čuchl, ale být mimo rodnou zemu z donucení je peklo. A všechno to změní. A návrat ztraceného ráje se nekoná. Myslím, že jsem to pochopil velmi dobře. Jasný nám to chtěl prostě jenom říct...a řekl to poctivě... a dobře...80% ()
Nevím,kdo a co tím filmem sledoval ()
Tak neuveritelne nudny a pomaly film jsem snad jeste nevidel. ()
Nedoceněné ohlédnutí a pokus vyslovit se znovu ke svému opus magnum. Zajímavý bilanční film Vojtěch Jasného...navazující na jeho legendární snímek Všichni dobří rodáci ... Tohle je ovšem takový ,,divoký východ pro začátečníky", především ty nestředoevropské, kteří by ocenili podobně (sluncem prosvícenou) vztahovou mozaiku... ()
Velmi schopný režisér natočil velmi špatný film. Je sice formálně dobře natočený, ale vnitřně úplně prázdný. ()
Snaha důstojně se vyrovnat se VŠEMI DOBRÝMI RODÁKY se vyznačuje vedle kultivované filmové řeči šedesátých let příliš velkým záběre témat a ne zcela zaplněnou mozaikou. Nostalgie také občas zápasí s idyličnem a řada témat zůstává nakousnuta, ale ne zcela dotvořena. I tak se Jasný za své dílo a mimořádně kvalitní herecké obsazení nemusel stydět. ()
"So, what can I do for you?" Aneb jak mi na moment zaplesalo srdce, když Jana Brejchová řekla těch pár slov německy a uzavřela se éra 1959-1999. ()
Režisérovi Vojtěchovi Jasnému sa celá reflexia návratu do rodného kraja i k najznámejšiemu filmu vymkla z rúk. Zároveň sa mu podaril unikát, ktorý si zaslúži hviezdičku - poetickým obrazom chýba akákoľvek poetika. O príčine nepodarku sa môžeme dohadovať, no diváci to prekukli pomerne jasne. Poznámka: Dôvodom nezdaru diela bola neúprimnosť. Jednoducho, tvorca nebol úprimný k tomu, ako vykreslil sám seba. Osobne som ho totiž zažil pri diskusiách po dokumentoch v Jihlave. A poviem Vám, v jeho príspevkoch žiadny raj prítomný nebol. Zo všetkého čo povedal, a čo som mal možnosť počuť, sršal nezmieriteľný hnev, samo vytáčanie hrubého zrna, síra a hromy blesky k názorovo opačne postaveným diskutérom. Z tejto stránky návratu sa v stratenom raji nezjavila ani byľka. ()
Pan Jasný již bez vizí..?!!! :-( ()
Naštěstí jsem nezažil emigraci, takže ten pravý emigrační stesk a touhu po vlasti si mohu pokusit jen představit... Jsem patriot a tak věřím, že by se mi stýskalo a to hodně. Snad jen proto neházím flintu do žita nad tímhle filmem. Tahle reflexe je hodně poetická a bohužel se asi díky tomu nepodařilo dát dohromady klouný děj... Chápu tu mnohou potřebu ukazovat krásu domoviny průhledem skrz stébla trav v lukách, odrazem slunce v hladině rybníka, vlněním obilí ve větru či záběrem na stařenky v šátcích zpívající v barokním kostele - to vše za zvuků smyfonického orchestru. To mi nevadilo. Vadil mi však stejným způsobem natáčený New York. A co mi nejvíce vadilo, byly dialogy. Ve filmu se mihla celkem slušná škála našeho hereckého výkvětu, ale všichni v čele s Pucholtem mluvili způsobem jako by texty četli a ani pořádně netušili o čem je řeč...u neherců byl tento problém ještě markantnější. Celé to působilo velmi civilně až ochotnicky... Čekal jsem víc. * * ()
I když sem se v tom filmu několikrát mihl a dostal za jeden natáčecí den 50kč, tak teda výsledek je hodně slabý. Kdyby se to netočilo u nás a kdyby nám díky natáčení nedali pár dní volna ve škole, šel bych níž s hodnocením:) Film hlavně shazují herci a totálně nezajímavá náplň filmu...tolik zbytečných scén jsem dlouho neviděl...ale možná jsem jen snímek nepochopil. Možná Jasný navazuje na Rodáky v nějakém zakódovaném módu, plném tajných šifer a znamení, které ocení jen jedinci detailně obeznámení s Rodáky...možná...hmm...kdo ví. Stejně mám na natáčení hodně hezkých vzpomínek, třeba jak jsme šli s kámošem pro podpis k Brodskému do karavanu, ten nám dal cosi k pití, tak 20 min klábosil o ničem, úplně na nás zapomněl a teprve až se mi podařilo převrhnout prázdnou sklenku, se nás teprve zeptal, proč jsme vlastně přišli a kdo jsme :) ()
Jde o volný pokračování filmu Všichni dobří rodáci(1968). Samozřejmě co se týče technický a obsahový stránky tak se na svýho předchůdce vůbec nechytá a kvalitativně tyhle filmy nejde vůbec srovnávat. Všichni dobří rodáci jsou jednoznačně daleko kvalitnějším a silnějším filmovým zážitkem. Návrat ztraceného ráje na mě působí tak trochu poloamatérským dojmem. I přestože nejde o nějakej zásadnější filmovej zážitek tak bych tenhle film až tak nezatracoval. Jde o takovej obyčejnej snímek(mě nenudil) vyprávějící o návratu do rodné vísky a znovuobjevování svých kořenů. Především mě potěšila účast Vladimíra Pucholta, kterýho jsem sice před tímhle filmech viděl jen ve dvou filmech ale obou byl prostě nezapomenutelnej. Jde o film První den mého syna(1964) kde hrál Žluťáska a druhým filmem je Černý Petr(1963) kde hrál roli roli zednickýho učně a to jeho tipycký Ahóóój z hlavy jen tak nevymažu. V obou filmech jak už napovídá rok vzniku byl ještě mladý ucho. V Návratu ztraceného ráje už je mu o "pár" let víc. Je vidět, že zub času prostě neúprosně hlodá. Každopádně jsem rád, že jsem Vláďu Pucholta o5 viděl a asi především díky němu ty 3 slabší hvězdy dám. ()
Film, který mě absolutně nechal chladným, a snad největším zklamáním byl pro mě Vladimír Pucholt v hlavní roli, na němž se herecká pauza projevila natolik, že zapomněl hrát. Tenhle film se vůbec nepovedl. 20% ()
Film bez hlavy a paty. Češi jsou snad jediní, kdo dokážou, aby New York vypadal jako nějaká no name evropská díra. Ale jako zasmála jsem se, akorát to asi nebyl úmysl režiséra. ()
Spíše než "Návrat ztraceného ráje" jde o setkání filmařů a herců po x letech. Odráží to novou dobu, kdy schází sociální konflikty, levice se zatracuje, pravice se propaguje, a návrat něčeho lepšího se nekoná. Film patří pro mě mezi mezi filmy zbytečné. Těch je většina, a tak se nedivím zlodějům, že kradou, když někdo dává peníze na zbytečnosti. ()
Tak bohužel, těšil jsem se na pokračování "Všech dobrých rodáků", ale to se moc nepovedlo... ()
Podivná, rozbředlá, nesoustavná reflexe exilu, porevoluční české reality a života v americkém velkoměstě. Jako by režisér chtěl říci velmi mnoho a tak se zajíkal množstvím dojmů, že neřekl souvisle prakticky nic. Navíc zde zoufale selhává i Jasného hlavní zbraň, totiž poetizující vidění světa, jindy tak výrazně určující charakter filmu. ()
Z úcty k panu režisérovi dávám jednu *. ()
Tušila jsem, že to bude špatné, ale až tak moc? Se šroubovanými dialogy (nevšimla jsem si ani jednoho přirozeného) neudělají nic ani sebelepší herci. Úplně nejhorší je tam ta popisnost - Brodský zřejmě chodí za Galatíkovou co chvíli, ale stejně je potřeba dialogem s jejím vnukem obsáhnout 40 roků starou křivdu, která asi nebude tak hrozná, když ji Poutník vyřeší jedinou větou během nedělního oběda. Americká část je zas narvaná takovým množstvím klišé, že se až člověk musí divit, jak se to Jasnému vlastně povedlo. Jedinými trošku světlými místy tak jsou záběry na Bystré. Chjo. ()
Ted z odstupu souhlasim s Davejem a derryllem... On je to skutecne spise sled pribehu, v nichz se reziser vyrovnava se svym vykorenenim a touhou po domove, kde se mnohe zmenilo. Nektere herecke vykony jsou ale skutecne otresne :-) ()
Reklama