Režie:
David LoweryScénář:
David LoweryKamera:
Andrew Droz PalermoHudba:
Daniel HartHrají:
Casey Affleck, Rooney Mara, Will Oldham, Augustine Frizzell, Liz Cardenas, Kesha, David Lowery, David Pink, Kenneisha Thompson, Giovannie Cruz (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Držitel Ceny Akademie Casey Affleck a Rooney Mara září v rolích mladého páru, který poté, co je rozdělen smrtí jednoho z nich, objevuje věčné spojení a lásku, jež je nekonečná. Snímek Přízrak, nezapomenutelné přemítání o lásce a zármutku, nabízí výjimečně působivý a snový zážitek, který v divákovi přetrvá ještě dlouho po závěrečných titulcích. (Magic Box)
(více)Videa (1)
Recenze (161)
Minimalistický, no zároveň dojímavý výkon Caseyho Afflecka pod plachtou prekvapivo pôsobí a vytvára éterickú prítomnosť, ktorá pretrváva dlho po skončení filmu. Premyslený strih filmu, charakterizovaný dlhými zábermi a pomalým tempom, umožňuje divákom ponoriť sa do meditatívnej atmosféry filmu. Jeho sila spočíva v skúmaní času, smrteľnosti a posmrtného života, pričom ponúka jedinečný a introspektívny pohľad na nadprirodzený žáner. Strašidelná partitúra Daniela Harta pridáva filmu na melancholickej kráse a kinematografia, často zarámovaná do štvorcového pomeru strán, dáva pocit izolácie a večnosti. „Prízrak“ je podnetný a pokojne dojímavý zážitok, ktorý nám pripomína, že aj v smrti môže naša prítomnosť vydržať. 7/10 ()
Vůbec jsem nevěděl, do čeho jdu, když jsem si film pouštěl, o to víc jsem byl zvědavý. Pravda, dlouho mi to nevydrželo. Opět se ukázalo, že nejsem žádný intelektuál, který by mohl docenit skryté kvality tohoto snímku. Začátek byl véééélmi pomalý, tvůrci ho prošpikovali naprosto úchvatnými statickými záběry, v nichž se nevyskytoval ani náznak pohybu a já jsem začínal mít zlé tušení. Po tomto úvodu pokračoval film v naprosto stejně strhujícím tempu a mým věrným společníkem se mi při jeho dalším sledování stalo tlačítko ffw, které dokázalo srazit stopáž na přijatelných šedesát minut. I tak to bylo velmi nudných šedesát minut. ()
Asi nejnudnější duchařský film, jaký jsem kdy viděl. Takovou postmortalitu bych si prožívat nepřál. Připojuji záznam tematicky korespondujícího snu z prosince 2013. Text jsem pokrátil a zbavil jsem jej divergentních motivů. Nakonec tam dojde i na to obligátní prostěradlo. - - - (...) Koukám, kde jsem se to ocitl. Těžko se v tom vyznat, ale je zřejmé, že nebe, peklo a očistec nejsou žádná oddělená místa. Všechno je v jednom. Bytosti, které to tam provozují, obsluhují a dirigují, jsou neviditelné, ale přesto je lze jasně vnímat a slyšet. Říkám jim strážci. „No jasně, hen tó pan. Co bys čekal jiného?“ říká mi jeden z nich. Pak mě někdo zkoukne a já slyším: „Á, tak už je tady. Očistec!“ Chvíli se tam motám a snažím se zorientovat. Ptám se jednoho ze strážců, kde bych našel Boha. „Bůh jsme my, ty vole!“ směje se strážce. Jeden strážce ke mně přistoupí a spustí. „Jó, ty seš tady novej. Hned se ti budem věnovat. Ale máme tu hroznej fofr. Je třeba, abys chvíli máknul a zaskočil jako žalobce u soudu s jedním židem.“ Najednou zasedám u soudu. Příchozí duše patří nějakému ortodoxnímu židovi z Izraele. Nikdy jsem ho neviděl a nic o něm nevím. Zdá se však, že to byl slušný člověk. Jsem vyzván, abych přednesl žalobu. Žid na mě letmo pohlédne. Nějak vyrozumím, že mě coby žalobce pokládá za Satana a že je trochu překvapen, že Satan vypadá jako postarší gój oblečený v černých džínách a v odrbané modré bundě. Ale jestli mu JHVH vybral za žalobce právě takového Satana, tak pro to jistě měl důvod a není třeba o tom spekulovat a tím méně je třeba na Satana hledět – čtu v mysli onoho zbožného muže. O judaismu toho moc nevím, ale Šulchan aruch jsem četl a mám jej ve své knihovně, vlastně, ach sakra, měl jsem! Namátkou vyjmenuji několik drobných porušení halachických pravidel. Souzený se k nim přizná. Slyším výrok: „Jsou to jenom prkotiny. Bude ti dáno spočinout v lůně Abrahamově.“ „Ale stejněs’ mu to dobře nandal,“ libuje si strážce. „Ten chlap byl rabín, vole.“ A vysloví nějaké jméno, které jsem určitě už kdesi četl. Potom ještě přivedou Gustáva Husáka. Slyším: „Za pár dní ti to tady končí. Připrav se, Gusto. Budeš se znovu inkarnovat.“ Konečně se mi dostane individuální péče. Strážce ke mně takto zahovoří: „No, ty se tady nějaký ten pátek zdržíš. Mezitím budeš strašit. Zaškolíme tě, ale nejdřív si vyber, co bys chtěl dělat. Mohl bys dělat třeba hřmotícího ducha, kvílícího ducha, světélkujícího ducha, mlžného ducha...“ Říkám, že bych měl zájem o kariéru inkuba. Strážce odpoví, že by to šlo, ale upozorní mě, že v této profesi záleží na tom, aby se duch uměl dobře materializovat. Říkám, že zaživa jsem celkem úspěšně materializoval řadu duchů. Tak proč bych po smrti, sám jsa duchem, nemohl materializovat sebe? (...) Probíhá školení. Je to něco mezi přednáškou z metafyziky a kurzem tantry. Trénuji materializaci a jsem chválen za dobré výsledky. Ležím v posteli s nějakou pěknou holkou. Máme za sebou už pár čísel, panuje těžká pohoda a vlídně spolu rozmlouváme. Najednou někdo zvoní. Slečna vstane a říká, že je to kamarádka, která si jenom přišla vypůjčit skripta: „Ale pro jistotu přes tebe přehodím prostěradlo. Materializuješ se tak dokonale, že tě mohou vidět i jiní lidé. A ne abys po ní koukal!“ No to je tedy vážně očistec... () (méně) (více)
Moc pekný motív vernosti, vytrvalosti a osamelosti duchov, fixovaných na milovanú osobu a miesto domova. Ale potenciál zaujímavej filozofickej meditačky sa nakoniec rozplynie vo "festivalový nonsens", ktorého význam vám nevysvetlí ani jeho tvorca. Film začína ako krehká romanca a cez náznaky mysterióznej duchariny skĺzne do existenciálnej levitácie s nezmyselne prekombinovaným dianím a neuspokojivým záverom. Dlhé zábery (väčšinou statické), formát 4:3 s minimalistickou výpravou, minimum slov a prehršeľ skvelej atmosféry. ()
Spirituální zážitek rezonující opravdu hodně hluboko a přesahující daleko za. Silně nediváckej film (čti "nuda"), srdceryvnej, smutnej, těžkej a zatraceně pomalej. Jako by to snad bylo očima toho Ducha samotnýho (scéna v novostavbě anyone?). Hudba stále zní v uších a závěrečná scéna je o to silnější, čím víc doznívá. Jeden z nejlepších filmů, co jsem kdy viděl a cítil. ()
Galerie (47)
Zajímavosti (25)
- Režisér David Lowery chtěl na pozadí scény večírku použít hudbu zpěvačky Ke$hy. Když producenti oslovili Ke$hu, nejenže jim dovolila použít své písně, ale také přijela na natáčení a ve zmíněné scéně vystupovala jako komparzistka. (Johnny.ARN)
- Film začíná textem z povídky Virginie Woolf „Strašidelný dům“. Stejná povídka se znovu objevuje jako viditelný text v knize, která spadla na zem a je otevřená, aby si ji M (Rooney Mara) mohla přečíst. (Johnny.ARN)
- Prognostik (Will Oldham) má nejdelší dialog v celém filmu. Jeho monolog je více než dvakrát delší než společný dialog hlavních postav, které většinu filmu mlčí. (Johnny.ARN)
Reklama