Režie:
Georges FranjuKamera:
Eugen SchüfftanHudba:
Maurice JarreHrají:
Pierre Brasseur, Edith Scob, Juliette Mayniel, Alida Valli, Charles Blavette, Claude Brasseur, Michel Etcheverry, Alexandre Rignault, Béatrice Altariba (více)Obsahy(1)
Nedaleko Paříže brilantní chirurg Dr. Génessier (Pierre Brasseur) za pomoci své asistentky Louise (Alida Valli) unáší mladé a krásné dívky. Doktorova dcera Christine byla totiž během autonehody znetvořena a šílený Dr. Génessier jí chce za každou cenu díky transplantaci obličeje dát šanci na normální život. (Chatterer)
Recenze (49)
Má to pěkné hrátky s obrazem a záběry, ale nedokázalo to plně a zajímavě naplnit a využít zvolenou stopáž. Má to tak spoustu zdlouhavých a pomalu ubíhajících scén, pomalé tempo. Zápletka a děj by v pohodě vystačili na krátko či středometrážní stopáž. Pro mě poměrně zklamání. 101 hororů, které musíte vidět, než zemřete 90/101. ()
Za prvé by někdo měl říct Louise, asistentce Dr. Génessiera, že na takovédle akce si musí brát pokaždé jiné oblečení a šperky a už vůbec ne to, co nosí běžně. Pak velice snadno hrozí odhalení známými nebo ostatními lidmi. Nečekaně! :) Jinak se jedná o moc příjemné drama, kde důvod konání Dr. Génessiera je krásný příklad pocitu viny, chtění ho napravit a lásky k dceře. Můžeme se hádat zda tak konal opravdu z důvodu, že jí chtěl pomoci a dát nový život nebo z důvodu, že chtěl ve své kariéře dosáhnout v té době něčeho jedinečného. Pravda je možná tak na půli cesty. Nečekejte ale děsuplnou atmosféru apod. Les Yeux sans visage je drama klidnějšího rázu, které klade důraz na hlavní dějovou linku a až ve stejném tempu končí. K Pierru Brasseurovi nemám v roli doktora sebemenší připomínky. Malinko mě štvala Christiane, ale vzhledem k její roli se to dá pochopil. Les Yeux sans visage se asi jeví některým jako průměrný snímek, ale pro mě má jakési kouzlo. ()
Ako horor pomerne slabé, ako kriminálka minimálne, ako mystery thriller nie celkom dotiahnuté. Výprava a kamera po nej jazdiaca, mala mať odvážnejšiu a strašidelnejšiu výplň. ()
Oči bez tváře nabídnou divákovi zajímavý pohled ,,z druhé strany". Většina hororů, co jsem viděl, odbývá motivace vraha tím, že se prostě zbláznil nebo ho něco posedlo. Kdežto tento film ukazuje, že i bestiální vrah může mít celkem pochopitelný důvod: Sledujeme otce, co se skrze nevinné oběti zoufale snaží navrátit své dceři štěstí (i když jednou z mnoha otázek je, zda to nedělá spíš pro svůj osobní úspěch, aby dokázal, že to zvládne udělat). Máme tu tedy co do činění s hororem ve stylu Spalovače mrtvol, co staví na zvrácené psychologii vraha a úchvatně bizarní atmosféře (kamera, hudba, senzační konec). ()
Skurilní horůrek těžící hlavně z duchařské postavičky bílého Pierota Edith Scob. Co zůstává v hlavě, je ale otázka, zda byla opravdu stárnoucí Alida tak zlá, zlá, ZLÁ. ()
Poctivá hororová klasika o doktorovi, ktorí sa snaží preoperovať tvár svojej znetvorenej dcéry pomocou roztomilej metódy nedobrovoľného vyrezávania tváre mladých dievčat. Snímka zapôsobila na mňa najmä svojou hutnou atmosférou. Slušné herecké výkony Pierra Brasseura a najmä až démonický zjav Edith Scob s patričným tragikomickým rozmerom a doktorova pomocníčka Alida Valli pôsobiaca ako z talianskej giallo vlny konca 70-rokov, patria takisto k plusom filmu. Ale tú štrvtú hviezdičku filmu vyrobilo finále, na ktorom si zmlsne každý hororový fanúšik (vo verzii čo som mal možnosť vidieť film obsahuje inak minimálne gore scén, ale tá záverečná je pôsobivá) a jednoznačne zaraďuje film do zlatého fondu žánru. Film spočiatku pripomína kriminálku (úvodná scéna pripomína trochu auto scénu zo Psycha, aj čo sa hudobného podfarbenia týka, ale film je o rok starší). Po pomalšom rozbehu ponúka zase frankensteinovský príbeh až dôjde k spomínanému finišu. Celkovo teda ide slušný nadpriemer (pre žánristov určite viac) so sympatickou stopážou, ktorý osloví najmä horroristov (myslím, že taký Obitus by si na takomto kúsku zmlsol :-)). ()
Vcelku průměrný, morbidní thriller, který do čtyřhvězdičkových výšin pozvedává posledních dvacet minut. Vražda, útok psů, holubice, minimum slov. Taková horrorová poezie. P.S. A ještě něco - až budu velký, budu jezdit krásným, černým Citroenem DS jako Dr. Génessier. ()
velmi dobry horror let davno minulych, ve kterem se slusne blyskla demonicky krasna edith scob. originalni hudebni motiv si budu pamatovat jeste hodne dlouho. rozhodne nadprumer: 85% ()
A ja ze si pozriem nejaky film a la Peeping Tom, teda povodne som myslel ze ide o Dzallo, ale aha : mysteriozny fryler, drama a do toho este aj horor. Pod terminom mysteriozny fryler si vybavim pomale tempo vypravania, sklucujucu atmosferu a postupne narastajuci znepokojivy dej a dejovu Liniu. Namiesto toho som dostal plane ospale tempo, pointa mi uplne usla a film je bez hereckych vykonov - Ten Brasseur tam bol vlozeny umelo. 43 % ()
Nemůžu si pomoct, ale přišlo mi to celé dost chladné. Sice s pár dost povedenými scénami (operace, konec, aj.), slušnou kamerou a skvělými hereckými výkony, ale atmosféra fungovala jen právě v těch jednotlivých scénách a jako celek ne. A ani ten scénář není zrovna bez chyb. Za určité filmařské klady si to ale aspoň tři hvězdy zaslouží a když tak nad tím přemýšlím, vlastně jsou i subjektivní, protože jsem z toho měl skutečně jen průměrné dojmy. 3* ()
Na scénáristy "Vertiga" sice slabší kousek a hororem bych snímek nenazýval ani ve srovnání se současníky, přesto si své místo v kinematografických análech vybojoval bez sebevětších pochybností. Scénář není až tak špatný, jak by se mohlo z úvodu zdát - to, co jsem oceňoval na Vertigu, tzn. zašmodrchanost děje či jeho neočekávaný vývoj, se přeneslo i sem a právě tento podstatný jev zaručuje aspoň při úvodní automobilové jízdě a dále jednoznačnou pozornost, a to i přesto, pokud nejste po fyzické stránce úplně fit (já si film pustil jen proto, že jsem v pracovní den nemohl dospat). Sympatie vzbuzuje i nádech sci-fi (veškeré vybavení laboratoře, zdejší úkony...) Atraktivitu zaručuje i zde četně zmiňovaná naturalistická vizáž, vkrádající se do mysli diváka i přes případně předsudky (za sebe jsem si vytvořil zcela nový pojem "old time horror", jelikož po stránce efektivity se tato díla se současnými nedají objektivně srovnat). Stejně tak souhlasím s opěvováním příjemné hudby (shodou okolností určenou právě pro ranní estetiku), která se ale i přes prvotní předpoklady zdařila (některé scény jsou navíc svojí lyričností ještě hitchockovštější než Hitch sám). 70% ()
zase jeden zo starých zabudnutých hororov...nebolo to vôbec zlé ale chýbala tomu šťava a niečo čo by to posunulo nad všetky ostatné filmy...7,5/10 ()
3,5*, ale protože tu na csfd je (opět) tento film lehce nadhodnocen, dávám 3. ()
Gotika v trosku modernejsim havu, se zajimave pojatym zaverem. Za videni to stoprocentne stoji. 4- ()
Zaujímavý príbeh, v tej dobe to bol určite drsní exploitation. Malo to napätie, spád, dobré herecké výkony + veľmi pekné herečky. Možno ten záver by som zmenil na môj štýl moc šťastný koniec. (75%) ()
Horror ani moc ne, spíš takový poklidně plynoucí dramatický příběh se "šíleným profesorem". Ale to provedení! ()
"You're more beautiful than ever. There's something angelic about you now." Dodnes pôsobivý horor so sci-fi nádychom, zaslúžene zaradený aj medzi 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. Doslova od prvých sekúnd ma film uchvátil nádherným čiernobielym obrazom (skvelá kamera Eugena Schüfftana) a podmanivo znepokojivou hudbou Mauricea Jarreho. Príbeh trojice nadmieru krutých hrdinov, ktorí sú akousi obdobou upírov, má v sebe skvelé napätie a jeho zápletka je rafinovane a pútavo zauzlená. Mimoriadne sugestívna je vizuálna stránka filmu (už len tá maska dievčaťa!) - tu nemôžem nespomenúť scénu operácie, kde sa vôbec nečudujem, že pri nej doboví diváci omdlievali. Ide totiž až do maniakálnych podrobnosti, akoby sa v tom režisér vyžíval a do toho ešte ten pohľad démonických oči operačnej asistentky (výborná Alida Valli). Úplne skvelý je celý záver filmu s trochu prekvapivým rozuzlením. Ten ohromne pôsobivý odchod "Snehulienky" do noci je niečo, čo len tak z hlavy nedostanem. "I can be very discreet. And as for inteligence... if it's not too complicated." ()
Taková směska thrilleru, dramatu s drobnými prvky hororu. Tu zmiňovanou hororovou stránku filmu udržuje především slušná atmosféra podzemního komplexu, sloužícího nejen jako operační sál, ale více méně i jako věznice pro unesené ženy. Také samotná procedůra odejmutí kůže v obličejové části byla s ohledem na rok výroby překvapivě reálná a filmu tak dala mnohem větší vážnost. Ale stejně se musím přiznat, že jsem ve skrytu duše doufal v mnohem temnější a mrazivější majstrštyk. ()
Abych řekla pravdu...na rok vzniku je tam teda docela dost drsňáren. :-) Napřed nás filmaři nechají v napětí, jak takový obličej bez obličeje asi vypadá (což my, co sme viděli Tváří v tvář, stejně víme :-) ), aby nám pak naservírovali operaci resp. sejmutí obličeje natvrdo. Vůbec jsme nečekala, že by se tam mohl takový záběr objevit, spíš sem čekala, že kamera zůstane zamířená jen na samotné operatéry - takže to je jedno plus. Další plus je určitě za docela povedený závěr. Plusem může být i to, že sem se v podstatě nenudila a taky to, že jde o docela dobrý námět resp. scénář. Co mi tam ale nesedělo, byla hudba. Nemůžu si pomoct, ale místy mi to připadalo jako Cirkus Humberto :-) A i když se všude hodně píše, že jde o šíleného doktora, na mě působí naprosto vyrovnaně a ani ne nějak nestvůrně - což je možná znepokojující ještě víc. Jde sice o Jeden ze 101 hororů, které musíte vidět, než umřete, ale na mě to spíš působí jako jako docela dobrej thriller a furt sem si říkala, že ten chlap by si mohl podat ruku s dr. Mengele, což se mi tak trochu potvrdilo, když sem si o filmu něco přečetla. "Doktor Génessier snese srovnání s hrůznými experimenty nacistických lékařů za druhé světové války. Patologie německého nacismu rezonuje snímkem od počátku do konce - a Franju tuto aroganci založenou na víře, že jedna třída je samozřejmě nadřazena třídě jiné, pronikavě analyzuje. V jedné ze scén veze Génessierova asistentka svému pánovi další oběť - a paralelně s vozem kodrcá vlak jako ozvěna židovských transportů za světové války..." Tož to srovnání s tím vlakem mě vůbec nenapadlo. Jde i o Jeden z 1001 filmů, které musíte vidět, než umřete, kde se můžete dočíst další rozbor: "Frajnu nám zde předkládá směs vysoké a nízké kultury, v níž nám předvádí krásu a poezii uvnitř hrůzy podle toho, zda se režisér rozhodne využít, nebo naopak odmítnout explicitní obrazy. Pokud jsme totiž opravdu nestvůry, říká podle všeho film, nebudeme zobrazované události nutně vnímat jako strašlivé." No, to ponechám už bez komentáře...zato s hodnocením si nejsem jistá. Dala bych tak 3,5, ale protože to nejde a já myslím, že tenhle film za vidění stojí, dám prostě za čtyři. A ještě úplně na závěr bych chtěla říct toto: některý holky jsou tak strašně naivně důvěřivý, že to až bolí! ()
Reklama