Režie:
Karel KachyňaKamera:
Jaroslav KučeraHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Miroslava Šafránková, Radovan Lukavský, Petr Svojtka, Marie Rosůlková, Milena Dvorská, Libuše Šafránková, Jiří Ornest, Dáda Patrasová, Jiřina Krejčíková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Pohádkový film Malá mořská víla byl natočen podle stejnojmenné pohádky dánského spisovatele Hanse Christiana Andersena. Vypráví o tragické lásce mořské bytosti k pozemskému princi, pro nějž obětuje to nejcennější, co má - svůj hlas a život. Příběh zahrnuje prvky opravdové lidské tragiky a životního dramatu. Proto je určen nejen dětem, ale i dospělým. Ve filmu byla použita řada náročných triků, velkou roli v něm hraje výtvarná stránka i pohybový projev představitelů obyvatel podmořského světa? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (201)
Temně modrozelený podmořský svět, podivné účesy , psychedelická hudba, křehká hlavní hrdinka, tragický konec...asi nejlepší zpracování Andersenova klasického příběhu, který jsem kdy viděla. Jen ten princ se mi příliš nezamlouval. ()
Andersenovským melancholickým depresivnostem se celý život instinktivně vyhýbám jako čert kříži a ačkoli o příběhu Malé mořské víly tak nějak odjakživa vím, neměl jsem v úmyslu se s ním někdy v jakékoli formě blíže seznámit. Neobával jsem se ani tak neblahého konce milující rusalky (je to přece mythologon), jako spíš jejího tichého trpitelského hysterismu a dusivého pathosu popelkovsky slaného oceánu. A ejhle! Nevím, zda je to zásluhou Hofmana a Kachyni, či zda tito dva jen dobře posloužili sadistickému autorovi samému, nicméně jejich krásné zpracování legendární pohádky je takové, že jsem v tento příběh (a v rusalčino nemoci-jinak) uvěřil, čehož bych se na stará kolena věru nenadál. Uvěřil přesto, že spojité motivy stojícího pozorujícího "chóru", morální kritiky lidstva (zabíjejí se navzájem atd.) i vtipných hláškek na jeho adresu od těch, kteří jsou jaksi v jiné dimenzi, pospolu zřetelně ukazují na spoluautora Návštěvníků. Dále přesto, že tento film nepatří ke Kachyňovým formálně nejsilnějším (nicméně jeho forma sdostatek zprostředkovává obsah - z detailů viz např. vyvržení z moře, zmíněné zde M-artou, s jejímž komentářem dalekosáhle souhlasím). Naštěstí jediné, co tu výrazněji kazí dojem, není nic významnějšího, než rádoby mohutné modýlky mořských korábů - vhodně narafičená klasická papundeklovo-záclonová kombinace ve studiu by v tomto ohledu posloužila lépe. No a ještě to odhalení maminčina osudu, které sice patřičně završuje velmi působivý motiv její utajené sochy, ale na druhé straně dělá v posledku z jejího důstojného manžela jakožto vášnivého sběratele lidských výtvorů nečekaně směšnou postavu. K jádru věci: Může se zdát, že přijmout stanovené podmínky a s tak vysokým rizikem kvůli chabé naději na lásku člověka - z definice zrádného a sobeckého tvora (a princ, ač šlechetný, veskrze sympatický a nikterak zlý, po celou dobu tuto definici potvrzuje) je hodně špatný kšeft. Jenže vezmeme-li v potaz vílinu vyhlídku na určených tři sta let života, musíme uznat, že to vůbec nebyla pošetilá transakce. Vyprávění si ovšem dává velmi záležet na tom, aby její šance byly co nejmenší, princova zrada co nejnevinnější a přesto co nejzavrženíhodnější, její láska však bezbřehá a až kristovsky důsledná. Jak už to u arciarchetypálních příběhů bývá, lze její volbu a nemožnost-jinak vnímat dvojím způsobem: buď tragicky jako nutně bezútěšný osud skutečné lásky, nebo mýtopoeticky jako vílino zmocnění se vlastní existence a vítězství ve formě dobrovolné oběti pro lásku jiných. Meze překročivší víla nakonec splyne se svým živlem a princ s princeznou jestli neumřeli, šťastně žijí ve své čisté osudové lásce dodnes - dobrý konec, jak už to v pohádkách bývá. "...každý krok tě bude bolet, jako bys šlapala na ostrý nůž." -"Chci to!" ()
Opravdu hodně zvláštní pohádka. V dětství se mi to nelíbilo, a když jsem teď dostal chuť si to osvěžit, tak mě to neoslovilo ani teď. Ty šílené paruky a kostýmy podmořských postav, jakož celé to evokování podmořského světa a Liškova hudba, to vše mi přišlo jako strašný bizar (včetně těch podivných dialogů, v nichž si mořské bytosti nepochopitelně cynicky - vždyť je to pohádka, panebože! - utahují z lidí), navíc to působí i silně nízkorozpočtově, a - pro člověka obeznámeného s těmi lokacemi - i nevěrohodně, prostě jako přehlídka herců navlečených ve směšných v kostýmech a pohybujících se mezi Prachovskými skalami. Vadí mi tam i ta krutost, kdy král všech moří (btw. tehdy 57 letý Lukavský zde v této roli působí spíš jako dědeček tehdy 18 leté Šafránkové, než její otec) v podstatě pro zábavu potápí lodi a topí lidi jako koťata, aby jeho nezbedné dcerunky měly veteš na hraní z potopených vraků, stejně jako mi přijde hrozné, jak to dopadne se samotnou mořskou vílou (u které mě btw. překvapuje, že ve filmu nemá jméno a všichni ji oslovují jako "malou mořskou vílu"), která chuděra nechtěla víc, než poznat trochu lásky, a už jenom představa, že každý krok bolí jako bodnutí nožem do nohy (a víla si v jednu chvíli skutečně chladí krvácející nohy ve vodě!), mi přijde jako peklo na zemi, nemluvě o tom, jak to s ní v závěru dopadne. Ten film je prostě strašná depka, a podobně jako jsem už jako dítě neměl rád pohádky, kde hlavní postava oněmí, tak si i dnes prostě myslím, že Kachyňa to trochu přepísk, a pro děti to moc nebude, ale problém je nejspíš už v samotném Andersenovi, který mě nikdy neoslovil, a cestu si k němu už asi nenajdu (i když nikdy neříkej nikdy). ()
Zvolená poetičnost mně nesedla. Od Kachyni bych čekal neotřelý přístup, a toho jsem se dočkal, ale na úkor záživnosti. Vše plyne velmi pomalu v hezky nasnímaných obrázcích, herecké obsazení v pohodě, i když Miroslava Šafránková nic moc, ale příběh je jen okázalá nuda. Těžký styl nesedne každému. Pohádka se mně nelíbila a nebavila mě. 40% ()
Malá morská víla je u mňa presne ten istý prípad, ako Posledný jednorožec. Oba filmy som videl po desaťročiach a pri jednotlivých scénach som si vybavoval, ako som ich videl prvý krát. Je to nesporne veľké plus, najmä pri filmoch, ktoré ste mali ako deti radi. Veľmi svojský a osobitý Kachyňov vizuálny štýl zvolený pre Vílu na látku presne pasuje, ale podobný rozprávkový štýl myslím dotiahli do dokonalosti Hledík v Treťom šarkanovi a Hollý v Soľ nad zlato. Je otázne, či hodina a pol nie je trochu priveľa, či by film nebol dramaturgicky viac zvládnutý pri kratšej stopáži. Takto som mal pocit, že občas dej nahradzovali krásne obrázky. Ďalším plusom je, že si nielen spomínate na zábery, ktoré vám utkveli v pamäti v detstve, ale aj na to, ako vám čítala rozprávku mama, keď ste mali päť rokov. Neviem, či toto platí aj pre mládež, vyrastajúcu od 90. rokov. ()
Nádherná pohádka!!! Smutná, bolestivá a možná proto tak krásná ..... každý se vždy divil, že už od mala ji mám ráda, ale i dnes jsem se dívala a srdce zase zabolelo. ()
Tahle pohádka na mne vždycky působila hodně melancholicky až depresivně, přesto se mi líbila. ()
Malá mořská víla zapadá do filmografie Karla Kachyni. Podmořský svět je zobrazen zajímavě. I když převládá pochmurnější rovina, malá mořská víla svůj sen naplnila. ()
Ano, Andersen nepsal veselé pohádky, asi nebyl moc šťastný člověk, a Kachyňa to pojal stylově a podobně depresivně. Zahrané i natočené je to sugestivně, ale nezlobte se na mne, koukat se na to nedá, podobně jako dětem raději čtu české pohádky než tyhlety severské horory. Pro mne je to sebetrýznění, dívat se na podobné filmy. Jinak si mimochodem povšimněte, že spíše než o pohádku jde o psychologickou sondu do života jedné třídy, která pokukuje po výsadách jiné, movitější třídy, a o nemožnosti prolnutí těchto světů. ()
Řekl bych, že Kachyňovi se podařilo hodně dobře vystihnout posmutnělou atmosféru Andersenovy předlohy. Film má i dobře zvolené kostýmy a hudbu, všechno to do sebe pěkně zapadá. I když musím přiznat, že jako dítě mně zrovna tahle pohádka nijak výrazně nebavila. ()
Jak trefně napsal Jean Cocteau: „Dno mořské má svá roční období. Jako na zemi jest i zde je jaro jedním z nejkrásnějších. Korál pučí a houby vdechují modrou vodu z plných plic…“ A v příběhu o malé mořské víle se jaro najednou protne s podzimem a splynou v opojném a unavujícím kaleidoskopu nových barev, a známé cesty se ztratí, což se této filmové adaptaci podařilo výborně vyjádřit. Díky citlivě pojatým dialogům, skvělé Liškově hudbě a také díky kostýmům, sbližujícím mořské bytosti se zemí natolik, že to až navozuje představu, že tady miluje a trpí ta tichá podmořská vegetace a že by to všechno do sebe mohlo skrýt to krásné ruské slovo vodorosly. ()
Hrozná škaredá víla hnus. ()
Z hlediska hodnocení tak nějak nevím. Je to český pokus......ale o co? Když přihlédnu k době, ve které tato pohádka byla natočena, tak musím uznat, že své kvality měla. Ale dnes? Dnes se raději už nereprízuje. Ani se tomu nedivím. ()
Pohádky jsou sice většinou spojovány s dětmi, ovšem některé z československých děl dokáží ocenit spíše dospělí. V paměti jsem tento film měla spojený s nepříjemnou pochmurností, jelikož jsem ho viděla jako malá, ale když jsem se na něj po letech podívala, naprosto mě dostal. Okouzlil mě už od prvních scén svými zvláštními kostýmy a prostředím a zvláštním film zůstal až do konce. Atmosféra nás tíží svou melancholií a poetičností podtrženou výbornou hudbou a stejně výborným hereckým obsazením. Jednotlivé scény jsou propracovány tak, aby působily co nejsilnějším dojmem. Nejkrásnější je ale příběh. Srdceryvný osud nevinné dívky, která pro svou lásku obětuje všechno, a přesto jí řád světa a veškerá jeho nespravedlnost nezajistí vyslyšení jejích citů. Jestli někdo potřebuje veselé barvičky a šťastný konec, užije si spíše americkou verzi, ale já jsem hrdá na tu naši. ()
Jedna z nejkrásnějších a nejlépe zpracovaných pohádek jaké kdy byly u nás natočeny. Naprosto nezapomenutelná podívaná, silný, osudový příběh, který člověka strhne od začátku až do konce. Dokonalá hudba, skvělé herecké výkony a překrásná Miroslava Šafránková činí tento film nezapomenutelným a nestárnoucím skvostem naší kinematografie. ()
Po výtvarnej stránke sa to podarilo na jedničku. Aj niektoré pasáže pôsobia tajomne až strašidelne. Ale väčšinou ide o nudu. ()
U kreslené pohádky si nejsem koncem jistá, tady ho vím ale přesně a také díky tomu hodnotím takhle královsky... ()
Vydarena ceska rozpravka ktora vsak bola na moj vkus miestami az moc ponura. 70% ()
Moje oblíbená pohádka v moll. Smutný příběh s nádhernou hudbou - koho jiného, než Zdeňka Lišky. A je tam vypravěč! Miluju filmy s vypravěčem (uklidňuje mě to, vím, že aspoň někdo to přežil...) ()
Tuto pohádku moc ráda nemám, je vesměs jen temná, smutná a taky podvodní svět se mi moc nelíbil. Miroslava Šafránková je v ní ale okouzlující, včetně hlasu. ()
Reklama