Režie:
Pablo TraperoKamera:
Julián ApezteguiaHudba:
Sebastián EscofetHrají:
Guillermo Francella, Peter Lanzani, Lili Popovich, Gastón Cocchiarale, Giselle Motta, Franco Masini, Antonia Bengoechea, Stefanía Koessl, Aníbal Barengo (více)Obsahy(1)
Los desaparecidos - zmizelí – slovo, jež má v Argentině zvláštní význam a kontext. Po dlouhou dobu bylo spojováno se zločiny vojenské junty 70. let, ale film Pabla Trapera odkazuje na jeho jiný, neméně mrazivější význam. Je založen na skutečném příběhu, který otřásl Argentinou. Vypráví téměř neuvěřitelnou historii klanu Pucciů, zdánlivě normální středostavovské rodiny, jež na ulici unášela bohaté lidi, držela je jako rukojmí za výkupné a po jeho zaplacení je zabíjela.
Na první pohled se jevili Pucciové jako většina ostatních rodin. Patriarcha rodu Arquimedes (Guillermo Francella) s ocelově chladným pohledem vládne v domácnosti, kde se jeho manželka, synové a dcery setkávají na večeři a diskutují o uběhlých dnech. Alejandro (Peter Lanzani), nejstarší syn, je slavný ragbyový hráč argentinského národního týmu. Film ukazuje zvláštní vztah syna s otcem. Arquimedes chladnokrevně plánuje své akce, ale spoléhá se především na syna Alexe, jenž je jeho komplicem. Alex přebírá výkupné, zatímco matka a ostatní sourozenci se zdají žít v blažené nevědomosti – nebo se rozhodli ignorovat, co se jim děje přímo pod nosem. Postupem času však napětí v rodině narůstá a Alex začíná mít pochybnosti o svých činech...
(mac000)
Recenze (18)
Tak, jako ostatní říkají. Film mě nedokázal pořádně vtáhnout, už vůbec nevtáhl ve srovnání s takovým Narcos. Většina herců byla krajně nepříjemná, což by snad u takového žánru nevadilo, ale to by příběh musel mít šťávu, aby ta nepříjemnost postav vynikla. Z mého pohledu jen průměrná mafiánovská podívaná. ()
Taková normální argentinská rodinka. Na první pohled se to může jevit jen jako další z řady "wannabe scorsesiovek" od někoho, kdo se zhlédl v Mafiánech či Casinu a také by tuze moc chtěl být tak stylový a formálně hravý, co se přístupu k žánru týče. Ovšem velice záhy se ukáže, že tohle není žádná přes koleno lámaná náhražka či laciná kopie, ale regulérní (jakkoli přímočará) scorsesiovka v tom nejlepším slova smyslu. ()
Abych se přiznala, celou dobu mě to nedokázalo vtáhnout do děje. Zřejmě potřebuju nějakou sympatickou postavu, abych si film užila i s ní, ale tady se jaksi sympaťáků moc nedostává. Možná tak ještě synátor kudrnatý by se dal považovat za jakéhos takéhos sympaťáka, ale i tak jsem si k němu nedokázala cestu moc najít. A jak je film jen střídání scén, které na mě moc nepůsobí, ačkoliv se na nich děje něco znepokojivého, tak je to prostě nuda. Film určitě má co vyprávět, nevypráví to ani špatně, ale nezaujal. Myslela jsem si, že půjdu s hodnocením ještě o něco níž, ale konec byl tak brilantní, že konečně mě film probudil a zanechal nějaký impakt. Doporučuji tomu, koho zajímají únosy ve Venezuele během 80. let či mají pocit, že musí vidět něco z Argentiny. ()
Jeblejšiu muziku si nemohli zvoliť k takémto žánru... ()
Je to těžkopádné, líné a oslnivě hloupý životopisný film o skutečně fascinující kriminální rodině 80.let. Její hlava je Arquimedes Puccio, ve skvělém podání Guillerma Francella. Jeho bodavé zírající oči z temného světa. Je to provokativní thriller, který může být interpretován jako alegorie na špatnou víru a korupci v tehdejší Argentině. Pablo Trapero oživuje případ s hrůznými strašidelnými podrobnostmi, energicky a s elánem. Věřím že tato pro nás neobvyklá báchorka je v argentinská národní kinematografii častá. Časem film jak se blíží závěr přeměňuje pozornost diváků do do nudy. ()
Ono natočené je to docela hezky, ale neobstojí to ani jako krimi/thriller a ani jako rodinné drama. Prostě tu máme jen rodinku, která si v čase tzv. Špinavé války řekne, že když může vláda, tak oni taky a tak si na přilepšenou čas od času někoho unesou. A tím to hasne. Nějaké plánování tu prakticky neexistuje, kriminalistická linka se nekoná a navrch tu není jediná postava, se kterou by se dalo výrazněji sympatizovat, ačkoliv Trapero se snaží jednoho z členů povedené famílie divákovi podsunout. Na mě to ale moc nefungovalo. Za zmínku stojí snad jen představitel otce Puccia, ale to je zoufale málo. Jako hraný dokument s adekvátními vysvětlivkami by to bylo fajn, ale jako celovečerák nic moc. 40% ()
Zaujimavy snimok o miznuti ludi za vlady argentinskej vojenskej junty 1973 - 83, len xpokojnosti mi este chybali tzv. Lety Smrti, aj tie junta prevadzkovala. Trapero mi toho vela nehovori, a v strede vladne dost velka nuda : 60 % ()
No míti podobného fotra, tak mi asi brzy rupne v bedně. Narodit se do rodiny, která je živa z únosů a zabíjení není žádný med. A to obzvláště pro dcery, které o zvěrstvech sic věděly, ale po odhalení se divily jako Kropáčková nad rybařením velebného pána. Snímek vám neumožní vybrat si strany, kterým budete fandit - ono to ani jinak nejde, když na jedné straně máte bělovlasého nacistického všiváka a na straně druhé vojenskou juntu! 77% ()
Taková normální argentinská rodinka či Příběhy argentinského šílenství? Chladnokrevnost rodiny, a především jejího vůdce, která v domě (kryta systémem) průběžně a úplně normálně žije se svým "výkupným", mi byl mimořádně odporný. Ale finální skok za to stál! ()
Chybělo tomu něco, co by mě vtáhlo do děje. Nicméně postava otce byla ztvárněna skvěle, nenáviděla jsem ho od začátku do konce. ()
Ve výsledku to byla dost nemastná neslaná podívaná, přestože se najdou určitý momenty, který jsou celkem nepříjemný a budí emoce. Především je to ale docela bez příběhu, nějak to plyne, nic extra se neděje a jediný, co se aspoň nějak mění, je nenávist syna vůči naprosto chladnokrevnýmu otci. Role otce a hlavního strůjce únosů je na filmu to nejlepší, ten chlap by tím pohledem mohl zabíjet. Zato synáček sice vnitřně bublá, ale stejně se otci nějak moc nedokáže postavit a vzepřít, naopak přijde závěrečnej (a velice překvapivej) skok. Hmm a to je všechno. Nic moc se tam nevysvětlí, nic moc se tam nestane a já už teď vím, že se na to znovu nikdy nepodívám. ()
Dobrý zrůdičky tahle rodina. Nenudilo. ()
Skutečný příběh argentinské rodiny Pucciů, která se v osmdesátých letech v podstatě živila únosy lidí a požadování výkupného. Tři z nich poté byli usvědčeni ze čtyř únosů a tři vražd. No jo, uživit v tak těžké době sedmičlennou člennou rodinu zkrátka nebylo jen tak. Máme tu další, svým způsobem, životopisný film o zločineckém rodinném klanu ukazující průběh únosu a dějství po jejich zatčení na základě skutečných událostí. Je to však jen příběh, takže nějaké vyloženě drastické etudy ohledně únosu, když pomineme obyčejné výstřely z pistole, tady nejsou. Tedy kromě pokusu o sebevraždu jednoho z nich skokem z pátého patra soudní budovy. U této delší scény v jednom záběru skutečně zatrne. Každopádně i tak je snímek prezentován jako jeden z nejsilnějších filmů roku. Všechny podrobnosti jsou zpracovány tak pečlivě, že i přes předvídavost některých částí dějový vývoj překvapí. Je to vlivem nejen dobře zpracovaného scénáře, ale i dobře odvedené režie Pabla Trapera. Některá kritika také uvádí, že jako konkurence amerických gangsterských počinů, jako je třeba o Al Caponeovi, je hodně silná. Děj je dynamický, solventní a umí vyprávět věci, které už dlouho takto zpracované vidět nebyli. Dramatická stránka se občas zhoupne do sebe grotesknosti v rámci ohromné chamtivosti, což znamená, že psychologie jednotlivých postav se celý koncept jen lehce dotýká. Konají jak konají a to je vše. Avšak jako ukázka intimních sociálních dějin Argentiny v době krvavé vojenské diktatury v letech 1976 až 1983 působí hodně okázale. ()
Chybí tomu něco co by vtáhlo do děje. Takhle je to jenom odvyprávěný příběh jedné trochu jiné rodinky... ()
Začnem tým, prečo sa oplatí tento film vidieť. V prvom rade je to setsakra zaujímavý motív takej normálnej rodinky: tatko predavač, mamka učiteľka a celá banda sa živí únosmi a výberom výkupného. Na tom porovnaní klasického rodinného života a zločinov najbrutálnejšieho zrna je niečo veľmi absurdného a znepokojivého. Aj vizuál je pekne retro, ako sa patrí, ale to nič nemení na tom, že film mi nijak neprirástol k srdcu a nezanechal žiadnu emocionálnu stopu. Po prvotnom zdvihnutí obočia je to ničím zapamätateľná jazda k predpokladanému cieľu. Záverečné minúty to ešte zdvihli kúsoček nad priemer, ale z mojej strany je to premrhaný potenciál. ()
Argentinský flák masa se bohužel nekonal.Nevím jestli jsem chtěl čistokrevnou mafióso elitu nebo jen čistě dramatickou sondu do jedné rodinky,která ráda unáší lidi a chce za to výkupné.Bohužel film nenabídne za celou dobu vůbec nic extra zajímavého.Popravdě jen herecky a to ještě,že jeden vypadal v podání Francella jak záporák ve filmu Temný anděl Matthias Hues,což jsem měl v hlavě pořád a Alejandro,který vypadal jak Jágr v dobách minulých,což sedělo i tady:)Celé se to točí jen díky cápovi doma a ostatní je naprosto nezajímavé,protože bylo jasný,že i tady započne romantická vlna,což byla.Je zas pěkné,že Alejandro měl tu smůlu,že se narodil do trochu jiné rodinky než nejspíš očekával,ale vlastně i on sám věděl a musel znát svoje činy,že taková bublina jednou splaskne.Což je právě ono.Proč rodina vypadá jak kdyby měla mít miliony,přitom žijou jak poustevníci někde nad krámkem moc hold nechápu.Maskovací technika,nevyvolat zbytečné podezření?No to by nesmělo být tak všechno moc hrozně na oko.Třikrát je to vesměs stejná písnička,která rotuje na stejným,kdy někoho unesete,chcete výkupné,sednete ke stolku,mrsknete tři scény na Alejenadra a jeho život a opáčko.Výběr hudby je poněkud nešťastně vybrát,ale to jako moc.To nejlepší začíná až ve vězení,což je bratru syrových 10 minut do konce s jedním skokem v plavmo.To je prostě zatraceně málo.Nemá to vůni,nějaký zvrat či vůbec zajímavou myšlenku.Všechno hrozně tak nějak dorazí do konce,jen aby film ukázal jednoho kápa z Argentiny a udělal z toho film.55% ()
Dynamické, přímočaré, stojící především na hlavních postavách otce (fatální fotr Guiilermo Francella) a jeho mladého syna, oddaného, lapeného v osidlech rodinných svazků a (stále méně úspěšně) vzdorujícího vlastnímu svědomí. Hudební doprovod odpovídá zvolenému úhlu pohledu vypravěče (tedy syna). ()
Jeden z příkladů rodičovské lásky, teda není láska jako láska! Tohle se otci nepovedlo, zničil život nejednoho člověka. Někdy si říkám, jestli nad tím ty lidi vůbec přemýšlí, nebo vidí jen ty prachy... Někdy je i ten nejchudší člověk bohatší než všichni boháči dohromady. Mě se film líbil hlavně ke konci, kdy děj postupoval zpříma a nic Vás prakticky nepřekvapilo, jen mi bylo líto toho kluka! **** ()
Reklama