Režie:
François OzonScénář:
François OzonKamera:
Manuel DacosseHudba:
Philippe RombiHrají:
Marine Vacth, Jérémie Renier, Jacqueline Bisset, Myriam Boyer, Dominique Reymond, Fanny Sage, Jean-Édouard Bodziak, Jean-Paul MuelObsahy(1)
Chloé, mladá křehká žena se sklony k depresím, začne docházet na psychoterapii a bezhlavě se zamiluje do svého psychologa Paula. Poté, co se milenci sestěhují, začne Chloé zjišťovat, že v Paulově minulosti něco nehraje, až objeví existenci jeho jednovaječného dvojčete. Proč Paul přede všemi skrývá, že má bratra? Jaké dávné tajemství je spojuje a rozděluje? A jde skutečně o dvojče, nebo jen o promyšlenou lež, kterou se Paul snaží zakrýt druhý život svého temnějšího já? (Aerofilms)
(více)Recenze (98)
Kino Světozor (malý sál) - Super sedačky, super plátno, super film. 77% (with J.) ()
Je to neskutočná haluška a do poslednej chvíle som netušil či je to všetko len v hlave hlavnej postavy alebo sa niekto hra z jej mysľou tak dokonale, že aj divák môže mať z toho chaos v búdke. Film toho ponuka naozaj veľa. Hlavná postava je viac vyzlečená, ako oblečená. Sú tu aj dvojičky, bozkávanie sa jedného pohlavia a aj iné praktiky, ktoré sa do komentára nehodia. No proste divák nemá šancu si ani na chvilku vydýchnuť, lebo čo i len jedna nepozornosť a divák bude viac zmetený ako bol doteraz. Film je plný halucinácii, bludov, ale ktoré prerastajú až k dojmu, že to môže byť skutočnosť alebo aj je? Dlho sa mi nestalo, že som tak úpenlivo čakal na finálnu pointu, aby som konečne zistil, ako to s tými hlavnými postavami naozaj je. A pointa nie je až tak originálna a hádam ani zaujímavá, ale pri tak intenzívnom až heroickom výkone postav aj deja je to aj tak jedno. Lebo režisér roztočil takú ohromnú jazdu plnú pocitov, ukážkovej kamery, strihov a aj vynikajúcej technickej podpory, že keby bol lepšie zvládnutý koniec, idem na najvyššie hodnotenie, takto za silne 4*. ()
Francois Ozon bude zřejmě něco na způsob mého nejoblíbenějšího "modrého" režiséra. Na této databázi je většina jeho děl hodnocena průměrně, ale - snad je to tím, že jsme oba ve znamení perverzního Štíra - jeho noirové erotické fantazie jsou přesně mým šálkem čaje. A nejinak je tomu i u posledního počinu, Dvojitého milence (kde je nám dopřán pohled nejen na jednoho rozkošného Jérémieho Reniera, ale dokonce hned na dva!). Vymazlený vizuál plný hitchcockovských spirál a zrcadel nás vtahuje do temných hlubin člověka - ať už v tělesném nebo duševním smyslu - a já v pohodlném malém sálu Světozoru hltám každou vteřinu a užívám si svoje vertigo... Ke konci se všechno zamotává možná až příliš, pointa se dá předvídat, ale to jsou pro mě jen drobné vady na kráse. Ozon má ve svých temných pohádkách vždy něco vykloubeného, na co mě prostě baví koukat. Znovu, a znovu, a... ()
Slušný thriller, který mi trochu připomínal Dead Ringers. Děj, postavy i kamera mě bavily dost na to, aby mě udržely při životě a v pozoru i v nedýchatelném kinosálu B v Thermalu. // KVIFF 52 ()
Přeplácaná fantasmagorie. Podivně zpracovaná. ()
Místy docela dobré psycho, místy už moc natahované. ()
Psychologické hrátky po francouzsku. 1) Sofistikovaný vymakaný do sebe zauzlený scénář spolu s pečlivou prací režiséra 50letého homosexuála François Ozona dává vzniknout jemnému sice, zato však trvalému napětí po celou dobu filmu._____ 2) 36letý Bruselan Jérémie Renier v roli agresivního Paulova dvojčete Louise působí dost přitažlivě na rozdíl od role Paula. Zajímavé, jak stačí změnit účes a vousky, nasadit brýle, upravit oblečení a zejména chování, aby se změnilo i erotické vyzařování. Není to nic nového, ale v běžném filmu to tak názorně vidět nebývá._____ 3) Výstižný koment: Cimr****. ()
Po loňské "Elle" jsem se setkala s dalším zástupcem současné francouzské kinematografie. Ozonovo dílo mi některými prvky (manipulativní hlavní hrdinka, otevřenější erotické scény) "Elle" připomnělo, první polovina snímku dokázala zaujmout působivým snímáním (točité schody, zrcadlová hala) i dějovou linkou, ve druhé polovině už se ale bizarnost lepila na bizarnost a hra s publikem zamotala hlavu nejednomu divákovi v sále Puppu. ()
Ty tři hvězdičky dávám za to, že aspoň z počátku film dokázal vtáhnout do děje, který se ale postupem stával ne dějem, ale zmatkem, nad kterým se dalo jenom kroutit hlavou. Nevím jestli hlavní hrdinka byla hloupá nána a cvok, jak konec konců zaznělo, anebo jenom cvok, ale v každém případě mi byla silně nesympatická. Jako téma dobré, ale spoustu věcí si divák musel domýšlet, což by nevadilo, kdyby to vůbec šlo. ()
Schizofrenní francouzský fičák... ()
Je tu dost slušná a správně mindfucková atmosféra, poutavé režijní nápady (byť dost perverzní, ale Ozon se v úchylkách vyžívá, takže se to dá čekat - i když přiznávám, že úvodní záběr na vnitřek vagíny mě krapet zaskočil), solidní filmařská stránka a nejedna nezapomenutelná scéna, ať už v dobrém nebo špatném slova smyslu. Jenže nějaká závěrečná myšlenka tomu dost chybí, takže z toho je jen sice zajímavá, ale přesto béčková historka, která ani nemá pořádně promyšlený scénář a tváří se chytřeji než ve skutečnosti je. A sexuálních scén tam podle mě bylo zbytečně moc, až mám pocit, že tvoří dobrou čtvrtinu filmu. Celkově to má něco do sebe, popravdě mě dostal i závěrečný zvrat (byť se tam opět ukazuje ta urputná snaha být něčím víc), mírný nadprůměr to je určitě, ale už jsem od Ozona viděl lepší filmy a z tohohle mohl udělat víc, než z toho nakonec je. Lepší 3* ()
52. KVIFF - Tenhle film bych označila asi jako nejlepší film, který jsem na festivalu viděla. Chtěla jsem ho vidět už když jsem si přečetla popis a taky o něj byl veliký zájem. Už od začátku je to hodně zajímavé a napínavé. Převážně hlavní postava mi přišla zajímavá, hlavně její způsob myšlení. Konec je bohužel předvídatelný a bohužel ne moc vysvětlený, ale to u festivalových filmů bývá, ale i tak jsem byla z tohoto filmu nadšená. ()
Navštíveno v rámci Šary Vary ozvěn, protože ve Varech mi do toho pořád něco skákalo. Musím říct, že ten erotický subžánr nebyl to, co mě na tento film nalákalo. Důvodem byl určitě zajímavý popis a navíc chuť na nějaké to psychologično. Dvojitý milenec byl pro mě opravdu výjimečný kousek, protože jsem si zamilovala nevyzpytatelné a nepředvídatelné postavy a Francois Ozon se navíc snaží divákovi opravdu zamotat hlavu. A i když asi trošku napodobuje jiné režisérské kapacity, mně tento snímek opravdu sedl už kvůli svým častým napínavým, někdy až hororově působícím scénám. Nemůžu ale pochválit vše, závěr je dost zmatený a i když svojí teorii mám, bůhví, jestli sám režisér věděl, co chtěl říct. Každopádně slušný francouzský thriller, který mě evokoval na nedávno viděnou Elle na Febio Festu. ()
/Scala 16. 7. 2017 ()
Vycení stíny na(d) vrcholy intimity. Kafkovský orgasmus. Faustovský Erós. Organismus rozpíchaný lynchovskými vzdechy. Žena v střepech. /V/Zrušená arogancí i taktem v aktu. V očekávání nečekaného. Cena za vášeň temných komnat, zazděná v přízračných anatomických zónách /o/bludných pavučin. ()
Dvojitý milenec je zase jeden z filmů Françoise Ozona, s nímž si úplně nevím rady. Zneklidňující atmosféra s nádechem tajemna a iracionálna mě vtáhla do příběhu, ale bez přemíry erotiky bych se určitě obešla. Nahota mi místy připadala samoúčelná, děj nijak zvlášť neposouvala. A na konci ten maglajz o dvojčatech na entou byl už dost zmatečný. K uspokojivému rozuzlení tím rozhodně nedošlo. (60%) ()
Rozebírat filmy F.Ozona je nemožné. Proč? Protože francouzská mentalita, "děfka" prodejná. ()
Moje třetí setkání s režisérem Ozonem a musím říct, že po Jen 17 a Bazénu, je tohle jednoznačně zatím nejslabší. Přitom jsem od toho měl celkem vysoká očekávání, což byl možná problém. Nebudu tvrdit, že jsem konec znal dopředu, protože neznal. Ale že by mě to nějak vystřelilo z trenek a vyloženě překvapilo, to zase ne. Prostě se to jen stalo a já si řekl, že to není taková chujovina, jako byla do té doby. Těžko nějaké z postav fandit. Děvka, co si to rozdává s dvojčaty, jedno dvojče je sráč a druhé je přizdisráč. Nejvíc mě na tomhle filmu asi potěšilo, že ve Francii polovina národy zřejmě jezdí vozy Škoda. ()
Evidentně se s Ozonem někde míjím, velice často mám totiž z jeho děl pocit, že ke konci ztrácí kontrolu nad tématem a pouze zmateně improvizuje. Výrazově suverénní, ale myšlenkově rozpačitý, jako by si nebyl jistý, co chce říct, tak na mě působí tento film. ()
Detailní záběr vystupující z vagíny, zajímavá hlavní hrdinka a vcelku poutavé erotické scény plus úvodní stříhání vlasů, které jsem okamžitě litoval. Víc se mi těžko z toho filmu zaryje do paměti a lepší nad ním vůbec moc nepřemýšlet, mám totiž nepříjemný pocit, že by člověk šel s hodnocením ještě níže, pan režisér se v tom všem co chtěl říci a sdělit trošku utápěl, ale vizuálně to topení za jedno vidění stálo. ()
Reklama