Režie:
Stanley KubrickKamera:
John AlcottHrají:
Jack Nicholson, Shelley Duvall, Danny Lloyd, Scatman Crothers, Barry Nelson, Philip Stone, Joe Turkel, Anne Jackson, Tony Burton, Lia Beldam, Vivian Kubrick (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Opuštěný horský hotel, odříznutý od světa, to je vhodné místo k zešílení... Neúspěšný spisovatel Jack Torrance přijme práci správce v luxusním, ale odlehlém horském hotelu Overlook, který je přes zimu zcela odříznutý od světa. Pro muže je to vítaná příležitost najít klid na práci. Jenže od první chvíle, kdy Jack s manželkou Wendy a synkem Dannym do hotelu dorazí, se zdá být něco v nepořádku. Jack začíná být na své nejbližší neurvalý, nemůže se soustředit a objevují se u něj děsivé sny. Je to právě „osvícený“ Danny, kdo díky své zvláštní schopnosti pochopí, že v hotelu Overlook žijí duchové a ti jeho otce začínají ovládat. Ostatně chlapec je v dlouhých hotelových chodbách sám potkává… Film Stanleyho Kubricka vznikl podle románu známého spisovatele Stephena Kinga. Kubrick podle něj vytvořil nejen klasické dílo moderního filmového hororu, ale také mistrovskou studii postupného psychického rozpadu lidské osobnosti. Některé výjevy, jako zjevení nahé mrtvé ženy v koupelně, hektolitry krve, valící se z výtahové kabiny či finální sekvence v parkovém bludišti patří mezi ty nejděsivější okamžiky, jakých se filmařům podařilo dosáhnout. Snímek se zapsal do historie také dosud největším počtem klapek, které padly při natáčení jednoho záběru pro zvukový film. Stanley Kubrick, posedlý perfekcionismem, nechal Shelley Duvallovou opakovat jednu akci celkem 127krát, než byl se záběrem spokojen. Osvícení se tak dostalo do Guinnessovy knihy rekordů. (Česká televize)
(více)Recenze (1 973)
je to dobré... Krásně se na to kouká, skvělej Nicholsonovo výkon, ale že bych se měl cítit ničí strach ani šílenství nemělo ideálně stoupavou tendenci ()
"The Shining" aneb kterak Jackovi v řepě jeblo. No, upřímně se vůbec nedivím, že se pan Torrance chopil dřevorubeckého náčiní a vyrazil na přestavbu interiérů + lov dotěrných humanoidů. Mě zavřít na celé měsíce do obřího hotelu jen ve společnosti zubaté, kostlivé obludy s pisklavým hlasem a kapku dost praštěného dítěte se strašidelným prstem, taky by to pravděpodobně otřáslo mou pochybnou příčetností. Na první podívání pro mě Kubrickova adaptace slavného Kingova románu byla poněkud zdlouhavá, stejně jako samotná kniha, ovšem druhý pokus o pár let později byl úspěšnější; mnohem víc jsem si užívala atmosféru izolace a čím dál intenzivnějšího strašení ve věži, zimomřivky mi spolehlivě naskočily už při úvodních titulkových tónech ponuré hudby. Vcelku nepochybuju, že i četbu románu si užiju podruhé lépe, než ta někdejší puberťačka lačnící po akci, které spisovatel pořád vnucoval nějakou nezáživnou rozkládající se lidskou psychiku. 81% ()
Pro me osobne nejlepsi horo vsech dob, bez debat. Vzdyt tento film byl jiz tolikrat parodovan a napodobovan, nikdo by nedokazal vytvorit tak hruzostrasnou atmosferu jako Cubrick a jeho genialni smysl pro vypraveni a obrazovost, ci Nicholson se svoji bezednou osatkou grimas. ()
Kingova kniha, na jejíž motivy film vznikl, se (jak už bohužel bývá u Kinga zvykem) utápí v přeplácaném závěru, který ve své "fantasy" velkolepostí vyznívá trapně, ba až infantilně (nehledě na odhadnutelnost hlavní dějové linky). Přitom do té doby šlo o výrazně nadprůměrný psychologický thriller. Kubrick rozumně řekl NE všemu viditelnému nadpřirozenému balastu kolem a rozehrál skvostnou psychologickou hru, kde nadpřirozené zlo zůstává dlouho pouze předmětem spekulací. V hlavní roli osamělost, ponorková nemoc a mrazivé horské prostředí. Jsou halucinace malého Dannyho vážně jen výplodem jeho fantazie? S hotelem viditelně nebude vše v úplném pořádku, ale jak lze odhadnout hranici mezi šílenstvím a skutečným zlem, tam někde číhajícím? Jack se mění v nepříčetného psychopata a Danny vidí víc, než by chtěl. Tvůrci zdatně míchají samotný děj s matoucími scénami halucinací a samotný závěr proti knize velice chutně upravili, samozřejmě k lepšímu. Jack Nicholson Jacka Torrance nehraje, on se Jackem Torrancem stává. V celkovém součtu, i přesto, že mi z knihy chyběla keřová zvířata nebo Dannyho "boj" s požárním přístrojem, poráží přístup filmařů ten Kingův na hlavu. ()
V pondělí jsem dostal chuť na Kubricka, a The Shining na mne tak zářilo, že jsem neodolal a vrhl se na žánr, který mému srdci není vůbec blízký. Ano, horor. Je to prostě tím, že jsem strašpytel a při každé vážnější scéně rozsvěcuji lampu. U Osvícení jsem se bál už po patnácti minutách a neodvážil z postele vytáhnout paty. Takhle silný, napínavý a strhující hororový thriller jsem fakt nezažil a doufám, že taky už nezažiji. Při šílených obrazech jsem málem vypustil duši a vůbec si neoddychl, film jede pořád na 100% a je úplně bez klidných pasáží. Hlavně scény s Danny boyem byly nejvíce děsivé, když si vzpomenu na jízdu na tříkolce a následné uvidění rozsekaných děvčat na chodbě – běhá mi mráz po zádech a pořád se bojím. Co mráz, na zádech mám obrovskou centrifugu, a né, a né přestat. Stanley Kubrick je opravdu mistr mistrů a tohle patří mezi jeho nejlepší kousky, jeho typická stopa je tady znát. Jack Nicholson předvádí koncert, avšak jako magor vypadá už od začátku, což malinko snižuje proměnu v opravdového blázna. Shelley Duvall se snažila co nejvíc mohla, a já ji to i věřil. Nesmím zapomenout ani na Dannyho Lloyda , pro kterého to bylo první vystoupení před kamerou. Byl výbornéj! Skvěle zvládal proměny mezi ním a Tonym. Když to shrnu, nejděsivější horor a nejděsivější Nicholson, pod taktovkou všestranného esa Kubricka. Oproti tomuhle je Hitchovo Psycho komedie. Nesahá Osvícení ani po paty! ()
Děsivá kniha a opravdu strašidelný film. S.King se hrozně těžko filmuje, což dokazuje pořádná hromada zmršených filmů podle jeho románů a povídek. Jenže S.Kubrick není Mick Garris nebo Tom Holland. Netřeba zmiňovat skvělého J.Nicholsona, který je tak ďábelský, až si nakonec zahrál přímo ďábla v Čarodějkách z Eastwicku. Zmínit je ale třeba dusnou atmosféru a snové obrazy plné mrtvol, mrtvých a gejzírů krve - chodba plnící se krví patří k mým nejoblíbenějším. A kromě hudby a výtvarné kamery i určité inovace, kterými režisér odlišil film od knihy. Pravda, labyrint v románu je doslova bubácký, ovšem zjednodušení, jaké vymyslel Kubrick, je děsivě geniální. Je vcelku jedno, zda začnete s knihou a pak filmem, či naopak, zklamáni rozhodně nebudete. Vedle Misery, Carrie, Christine a Řbitova zviřátek jedna z nejlepších adaptací horrorového krále S.Kinga. ()
Podle mně je to nejlepší horor v historii filmu. Kubrick odvedl vše na jedničku. Všichni herci také. Pokaždé, když si na film vzpomenum tak mě až mrazí v zádech a ani tak ne ze strachu, jako spíš ze všeobecně dokonalého provedení. Kdybychom byli pohani, musel by Kubrick být bohem filmu. ()
Nemám rád horory, ale Osvícení se řadí mezi těch pár výjimek, které se mi líbily. Toto je opravdu horor, jak se patří! Geniální a mrazivá hudba dotváří jedinečnou, nezapomenutelnou atmosféru strachu a dává scénám tu nejtemnější a nejchladnější hloubku, jakou si jen divák může představit. Famózní herecké představení Jacka Nicholsona jen podtrhuje hororovost ve veškeré svoji nahotě. Nápad je skvostný, prostředí nemá chybu a každičká minuta filmu obsahuje něco, co stojí za vidění. Nejen postava Jacka Torrance, ale i jeho žena a syn Danny jsou děsivě dobří. Někdo o Osvícení tvrdí, že je to parodie na horor - no, nevím, pro mě to moc směšný charakter nemělo. Zajímavost: Úvodní scénu doprovazí hudební motiv 5. věty Fantastické symfonie od Hectora Berlioze, která tematicky zpracovává Sabat čarodějnic, ďábelské orgie a paroduje chorál Dies Irae, tudíž svoji zvukovou povahou dokonale navazuje atmosféru filmového žánru. Pár nedostatků: 1. Když na začátku filmu jí Danny toast, tak má pokaždé ukousnutý jinak velký kousek a z jiné strany než v záběru předcházejícím. 2. Při prohlídce hotelu si můžeme všimnout, že v mrazící místnosti se mění poloha kliky. Když do ní vcházejí, tak je nalevo, když ji opouštějí, tak je napravo. 3.[chyba - nechyba, posuďte sami] Když se Jack prosekává do koupelny, tak vidíme, že sekera proniká do levé části dveří (z pohledu v koupelně) a je tak rozbitá prakticky celá ona levá výložka. Zhruba v čase 1h 37m však vidíme záběr, v němž jsou obě strany rozsekány, přičemž nebyl k vidění ani jeden záběr, jak Jack seká na onu stranu. Zbytek chyb je uveden v zajímavostech k filmu. ()
Film je to dobrý, vymakaný, atmosféra je hustá, ale po stránce hororové už v dnešní době film moc nezaujme. Když to srovnám s hororem Shutter (2004), který jsem viděl pár dní poté, tak to je jako nebe a dudy. Věřím, že tenkrát to byl vrchol mezi horory a lidé byli po filmu nadšeni. Mě se to prostě líbilo, čekal jsem trochu pestřejší děj, hlavně zajímavější vývoj osobnosti Nicholsona. Rozhodně vydařený film na svou dobu, některé scény jsou pikantní. Ten malý kluk to odehrál mistrně, na druhou stranu mě hlavní ženská hrdinka moc nenadchla. Nicholson je borec to je jasný, ale souhlasím s názorem (který je poznamenán v zajímavostech), že Jack se do této role zas tak úplně nehodí, protože vypadá jako blázen už na začátku filmu. 80% ()
Nechytlo mě to. Začátek hodně slibný, zjevování duchů, postupem času jsem čekal větší konfrontaci s duchy. Párkrát byli na začátku, ke konci jako by se po nich slehla zem, jen proud krve, který byl sice zajimavý, ale nicneříkající. Na 42. nejlepší film jsem čekal dokonale vypilovaný konec, až na ďábelskou hlavu ve dveřích nebyl konec takový, abych mohl říct - "páni, tak tohle si zaslouží pět hvězdiček". ()
Nejlepší adaptace knih Stephena Kinga všech dob a nejlepší psycho horror, co znám. Jack Nicholson v životní roli 2 Kuba: ne každý má štěstí na ženu, která umí hrát:-))))) ()
Stanley Kubrick nepatrí medzi mojich obľúbencov, vlastne veľa jeho filmov ani nepochopím, ale toto je naozaj klasika. Skvele natočený horor, s úžasnou atmosférou a gradujúcim dejom. Hudba ma dostala. Jack Nicholson bol úchvatný a to nebýva zvykom. Čisté zlo, absolútna atmosféra desu, strachu a znepokojenie. Hudba dodáva pekelnú dominantu, ktorá funguje mimoriadne desivo. Dnes síce vznikajú kvalitné horory, ale väčšinou ide o brutálne scény, ktoré lákajú čoraz bezcitnejších divákov. Ale chýba im zmysel pre detail, aký mal Kubrick. Urobiť horor kedy na vás niečo z poza rohu vyskočí a do toho mega hlasný tón, to vie urobiť každý. Ale tu sa desíte toho, čo vidíte. Osvietenie nieje ani tak brutálny ako tajomný a fascinujúci. Proste skvelí horor. Film má skvelú kameru a atmosféru. Je tu síce len pár veľmi desivých scén, ale všetky si zapamätáte a sú skvele odvedené. Herectvo je nadpriemerné občas brilantné. Vopred varujem čitateľov knižky, lebo film sa od svojej predlohy veľmi vzďaľuje. ()
Největší dílo světové kinematografie. Popkultura už nikdy nebyla jako dřív a nejen horory mají vzor, který se nikdy nevyčerpá a vždy nabídne něco nového. ()
"Some places are like people: some shine and some don't." ()
U některých filmů mne fakt mrzí, že jsem je neviděl v mládí. Ano možná je to i ostuda, ale film jsem viděl až nyní. Ačkoliv i po letech je film natočený řemeslně velmi zručně, úžasná je kamera i herectví Nicholsona, přeci jen to už trochu vyčpělo. A z hororovitosti to nemá vůbec nic. Samozřejmě je to dáno nánosem mnoha hororů natočených následně a mnou viděných, z nichž některé opravdu byly strašidelné a jiné nikoliv. Na mne nikdy nefungovaly bubáci v hororech, ale opuštěný hotel během zimy s ponurou historií, to lehounce fungovalo. Čekal jsem z hlediska děje víc, ale alespoň se mi dostalo vrchovatě porce parádní filmařiny. * * * * ()
Tenhle film patří Nicholsonovi, to je jasné (ačkoli v některých scénách působí jeho výstupy už trochu přehnaně). Jsou tu velmi dobře vygradované a působivé scény, ale také některé až zbytečně zdlouhavé. Příběh je fajn, ale přišlo mi, že by mu slušelo nějaké větší "bombastičtější" finále. Přesto skvělý filmový zážitek, na plné hodnocení to ale nedosahuje. ()
Párádní klasická podívaná, i když přiznávám, že tvorbu Stanleyho Kubricka zatím nijak zmapovanou nemám. Jack Nicholson se mohl přetrhnout, aby ze sebe zanechal to nejlepší, co umí - a myslím, že se mu to vcelku podařilo. Možná bych však souhlasil s tím, co se píše v zajímavostech. A sice, že sám Stephen King přesvědčoval Kubricka, aby neobsazoval Nicholsona. Bál se, že u něj nebude tolik patrný přechod do čirého bláznovství. Skutečně by se do hlavní role možná hodil jiný herec, poněvadž je pravdou pravdoucí, že Jack vypadá jako blázen od samého začátku. Zvlášť, když se usměje a zvedne obočí. Tímto bych však nerad zpochybnil jeho herecký výkon! Kdo mi naopak absolutně nesedl, byla Shelley Duvall a její herecké etudy. Nicméně, přesto přeze všechno jsem se 146 minut náramně bavil. ()
Nejlepší Kubrick? Nemyslím si. Redrum? Možná. Šílenství? Určitě. Hotel? Trivago. Takže až se omylem zamknete v koupelně, zavolejte Johnnymu. ()
Jeden z nejuznávanějších filmařů všech dob Stanley Kubrick stihl za svou kariéru realizovat filmy jednotlivě spadající do prakticky každého stěžejního žánru. Neopomenul ani horor, konkrétně v případě adaptace novely Osvícení Stephena Kinga. Na seznam nejvěrnějších knižních adaptací by se Kubrickovo Osvícení nedostalo, sám Stephen King ostatně Kubrickův film kvůli příliš výrazným odklonům od jeho díla nenávidí a angažoval se ve vytvoření televizní adaptace Osvícení, kterou si radši sám napsal. Adaptace Osvícení tak existujou dvě, jen jedna se ovšem zapsala do análů kinematografie. A navzdory Kingovo nářkům to bylo právě to Kubrickovo. Mezi Barry Lyndonem a Olověnou vestou tak Kubrick vzal Kingovu knihu a společně s Diane Johnson se postaral o velmi volnou adaptovanou verzi scénáře. Odměnou byla Kubrickovi nominace na Zlatou malinu za nejhorší režii a rozpačité přijetí, které se až léty přetavilo ve vysoké uznání, umísťování na prestižních filmových seznamech i označování za jedno z vrcholných děl Kubrickovi tvorby. Komorní záležitost, která i po letech svádí k osobním interpretacím, předvádí jeden z nejdivočejších výkonů Jacka Nicholsona, zvládá i po více než 4 dekádách mrazit. V rámci Osvícení je snadné prokouknout Kubrickův perfekcionizmus, očividnou vášeň pro dané téma i fascinací něčím, co v knižní předloze nehraje tak výraznou úlohu. I tentokrát Kubrick pracoval s morálně pochybným antihrdinou, dost možná je navíc popsání Jacka Torrance jako antihrdiny příliš pozitivní. Herectví Jacka Nicholsona je od nepaměti spojené s excentrickým a energetickým podáním, které jde dohledat už u ztvárnění Gittese z Čínské čtvrti, McMurphyho z Přeletu nad kukaččím hnízdem, či pozdějšího Jokera z Batmana Tima Burtona. Torranceovi nechybí Nicholsonovo charizma, už od počátku je ovšem zřejmé, že se pod zavádějícím úšklebkem skrývá cosi pochybného. To odhalí i pozdější detaily charakteru Torrance, samo o sobě poté přispěje působení v hotelu Overlook. I zde pod reflektory přichází možná nadinterpretace, kdy je možné jít krapet směrem od Kubrickova románu a žít v potencionální představě, že jsou mysteriózní prvky Osvícení pouze součástí chořejší a chořejší mysli Torrence. Tato možná nadintepretace má několik bodů pro i proti, skrze Nicholsonovo podání je ovšem skutečně možné sledovat propadávání se člověka do většího šílenství, které vyústí i v získání sekery a jednu z nejikoničtějších hlášek kinematografie. Za jednu z největších výtek vůči Kubrickově předloze označil King přílišnou chladnost. Je to ovšem nejspíš příliš zkratkovité označení, kdy sice Kubrickovo Osvícení neoplývá žádnými dojímavými momenty, chladné ovšem není. Kubrick ruku v ruce se svým perfekcionizmem pečlivě komponuje jeden obraz za druhým, zvládá skrze kamerové nájezdy prodat atmosféru opuštěného hotelu, ovoce přináší i tehdy svěží práce s ruční kamerou. Na hotelu Overlook je od počátku cosi tajemného, Kubrickem zvolená hudba zvládne vyvolat mrazení už v samotném úvodu, mrazení ovšem Osvícení v průběhu vyvolává především skutečně proto, že mnoho věcí nezodpovídá, svádí k volným interpretacím, které může rozdrtit pouze knižní předloha či vnímání existence pokračování s názvem Doktor Spánek. Stěžejní úlohu v příběhu sehrává i Torranceův syn Danny, který je v podání Dannyho Lloyda obdařen záhadnou schopností. Je to celé součástí dětské fantazie? O šílenost zděděnou po svém otci? A nebo má Danny skutečně speciální schopnosti shodné se záhadným Halloranem v podání Scatmana Crotherse? K výrazným interpretačním odklonům možná Osvícení možná při detailnějším pohledu nesvádí tak výrazně, přesto výsledný horor vyvolává zájem o analyzování a úvahám nad různými potencionálními pohledy. K tomu ostatně svádí i finále, které oříšek odmítá snadno rozlousknout a opět rozevírá vrata k možným interpretacím. V základu by se dalo Kubrickovo Osvícení označit za příběh o neúspěšném spisovateli, který hodlá nakopnout svou kariéru a potencionálně slepit krapet pochroumané rodinné stavy, uzavřenost prostorů na něj ovšem dolehne, kdy velkou roli sehraje i mysteriózní podstata tajemného Overlooku. Sama práce a žádné hraní udělá z Jacka hlupáka, výrazněji propadá šílenství, vše ve svém šíleném úsudku vlastně myslí nejspíš skutečně dobře, Nicholsonovo podání přesto i po letech zůstává správnou ukázkou toho, jak herecky podat pomalé propadání se šílenství. Ať už jemnými gesty, grimasami či ukázkou v akci. Osvícení z dnešního pohledu splňuje atributy různých typů hororů. Nechybí tomu umělecký lak, sázení na pomalé budování atmosféry a ani brutální momenty. Jedná se v zásadě o komorní příběh, nepřepisují se tu rekordy v počtu mrtvých, přesto Kubrick ne poprvé a ne naposledy naservíroval něco speciálního. Ani s ním nebylo vždy snadné vyjít, psychickým nátlakem poškodil herečku Shelley Duvall skrze natáčení scény s baseballovou pálku, mnohokrát jí při natáčení obviňoval z toho, že je neschopná a mnoho natáčecích dní Duvall probrečela (odměnou jí byla nominace na Zlatou malinu, kterou pořadatelé stáhli až minulý rok díky Kubrickovu terorizování). Duvall sice toto natáčení výrazně ublížilo, Kubrick ovšem opět z druhé strany provazu dosáhl svého. Nejspíš i proto působí podání Duvall autentičtěji v roli týrané manželky, Kubrick tak za cenu přílišných nátlaků opět dosáhl svého. I tato historka ovšem zvýrazňuje komplikovanou osobu Kubricka, která šla ruku v ruce s jeho přístupem k filmařině, skrze jeho posedlost je možné nalézt i jistou paralelu se samotným Jackem Torrancem. I přes nevěrnost původní látce se tak rázem mohl Kubrick ještě výrazněji jevit jako ta správná volba. V Kubrickově Osvícení funguje klaustrofobie, zapalování pod kotlem, působivé finále i mnoho možných intepretací svádějících k úvahám nad smyslem života či posmrtné existenci, samotné Osvícení vlastně vyznívá pesimistickým dojmem, kdy je i ovšem tento fakt součástí hry. Libovolný Kubrickův film je těžištěm zajímavých motivů, kdy mnohokrát Kubrick něco adaptoval, často si z předloh bral svůj úsudek, výsledek ovšem stál vždy za to. Konflikty svádějící k diskuzím o tom, co je vlastně správná adaptace, jsou nekonečné. Stačí si ovšem vzpomenout na momenty s dvojčaty, výtahem, pokojem 237 či bludištěm a s nimi spojené rezonování po letech. Rázem je jasné, že Kubrick nad tehdejším přijetím nakonec zvítězil. Osvícení je v součtu nejspíš Kubrickovým nejznámějším filmem, leckdo by poté Osvícení označil i za nejlepší dílo. I větší zastánci 2001: Vesmírné odyseji, Barryho Lyndona či Olověné vesty ovšem musí uznat, že je Osvícení dalším důvodem toho, proč se na Kubricka i po letech vzpomíná v tak velké úctě a proč se na tom ještě dlouho nic nezmění.... () (méně) (více)
Úplne šialený horor. Koniec je až príliš zamotaný (posledný záber nedával zmysel ani samotnému Kubrickovi), no pozorné pomätené herecké výkony všetkých zúčasnených a kvantum psycho scien (REDRUM!, babka, dvojčatá...) len tak ľahko nezídu z mysle. ()
Reklama