Režie:
David LeanKamera:
Jack HildyardHudba:
Malcolm ArnoldHrají:
William Holden, Alec Guinness, Jack Hawkins, Sessue Hajakawa, James Donald, Geoffrey Horne, André Morell, Percy Herbert, Harold Goodwin, John Boxer, Ann Sears (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Dokázali obrátit porážku ve vítězství. Ale bylo to skutečně vítězství? ... Říkalo se jí železnice smrti. Té trati, která měla v roce 1943 spojit Bangkok s Rangúnem a umožnit tak Japoncům dokonalé propojení a ovládnutí celého toho obrovského území od Singapuru až po Barmu. Pracovaly a umíraly na ní desetitisíce zajatců i domorodců. Vyčerpávající dřina, podvýživa, tropické klima, malárie, úplavice, beri beri – to vše si vybíralo svou krutou daň… Po celé její délce byly desítky zajateckých táborů. Ten, jemuž velí plukovník Saito, je však ze všech nejdůležitější. Neboť tady má vzniknout most, bez něhož železnice nemůže fungovat. Most, který mu postaví nový kontingent britských zajatců. Saito ovšem netuší, že jejich velitelem, jediným, jehož Angličané jako svého velitele uznávají, je plukovník Nicholson. A plukovník Nicholson má o existenci svých mužů v táboře velmi jasnou představu, která se ovšem značně liší od toho, co od nich očekává Saito… (Česká televize)
(více)Recenze (468)
Daní za dobu vzniku je lehká naivita, ale jinak tato britská válečná klasika v zásadě nezastarala ani o chlup a stále přináší zajímavé podněty k zamyšlení. Užíval jsem si psychologický duel Nicholson X Saito a vůbec veškeré dění kolem stavby mostu a zajateckého kempu 16. O kousek slabší druhá polovina filmu už patří spíše zrodu a průběhu mise "vyhoďte ten most do povětří" a celé to vyústí ve velmi napínavý a na svojí dobu nezvykle drsný závěr, kde skutečně nevíte na čí straně stát. Hurá práce. [HD] ()
Jeden ze 100 filmů, které musíte vidět, než umřete. Jeden ze 100 největších filmů všech dob časopisu Entertainment Weekly. Jeden z 500 největších filmů všech dob časopisu Empire. Jeden ze 100 nejlepších válečných filmů (z doby po r. 1900) - 100 Greatest Post 1900 War Movies http://www.csfd.cz/uzivatel/136528-rhk/. Celosvětově divácky úspěšný film. Působivý pochod anglických vojáků na úvod signalizující jejich dobrou morálku. A pak už těžký boj mezi Japonci a spojenci v zajateckém táboře o civilizační nadřazenost a hrdost, kdo vlastně bude velet stavbě strategického mostu a potažmo táboru. Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=SFMmJMNRv-Q ()
Pečlivě propracovaný válečný drama Davida Leana. Psychologicky prokreslené hlavní postavy zasluhují z duše velký obdiv. Film zasluhující nejvyšších kvalit od kamery, přes střih až po výborný scénář. Pečeť' s tučným písmem zapsaného ve válečným vrcholům světové kinematografie. ()
Silné, s velmi vkusně ukrytým poselstvím a schopnými herci. Chyběl mi nějaký dovětek, ale to je jediná výtka jinak skvělému filmu. ()
Film je skoro lepší, než kniha, ale kniha má opravdu fantastický závěr, který ve filmu pozměnili. Nicméně to závěrečné zvolání "šílenství" vystihuje celé předchozí dění dost výstižně. Střet charakterů, opravdových silných osobností, které se ocitnou v doslova šílené situaci a to je nevyhnutelně změní. ()
(1001) Už v první scéně pohřbu postava nad hrobem vojáka pronese, že neví, za co vlastně umřel. Pointa celého díla se definuje, aby se v závěrečné scéně stejně palčivě zopakovala. Vždycky říkám, že mám speciální místo v srdci pro filmy, které končí začátkem, a tady to rozhodně platí taky. Film mi sledováním dokázal navodit pocity fyzické bolesti - a stačil k tomu jediný pohled do bledé tváře Jacka Hawkinse. Cítím se tu líp než v amerických filmech o válce. ()
„How to die like a gentleman, how to die by the rules - when the only important thing is how to live like a human being..“ Plukovník Saito, plukovník Nicholson a bůh ví jaká zrovna hodnost Shears. První dělá to, co musí a může, druhý dělá, co může a o čem je přesvědčen a třetí je přesvědčen, že musí udělat něco navíc. Kdo projeví slabost, nezemře.. Od začátku to Leanovi šlape, jak kdyby někdo pískal do kroku Colonel Bogey March. Pomník svéhlavosti, odvaze a šílenství. Ty se vždycky uměly schovat za tečičku na štábních mapách.. ()
Bravo, Bravo a ještě jednou Bravo. A přídavek - Bravo. Most přes řeku Kwai, Příliš vzdálený most, Apokalypsa - tak staré válečné filmy a zároveň jedny z nejlepších, jaké kdy byly natočeny. Neuvěřitelně chytlavá hvízdací melodie. Souboj ohodlání a neústupnosti proti aroganci a lhostejnosti. Naposledy - Bravo. ()
Naprosto geniální film, který ani po tolika letech od svého vzniku nestranil nic na své dramatičnosti a kráse. Nevím, co bych k němu vlastně měla říct, to se prostě musí vidět. ()
|| Scenár: Carl Foreman, Michael Wilson / Predloha: Pierre Boulle - The Bridge over the River Kwai | Hudba: Malcolm Arnold | Produkcia: Sam Spiegel | Distribúcia: Columbia Pictures | Štúdio: Horizon Pictures | Rozpočet: 2,840,000$ | Tržby: 30,6 miliónov $ || Ťažký film o tiranii. V jednom živote na jedno videnie. 72% | VHS, DD, EN | ()
Myslím, že nejsem jediná, kdo byl ohromen hudební melodií či skladbou z nějakého filmu ještě předtím, než jej zhlédl. Pískací pochodová melodie vedoucí přes řeku Kwai je jednou z těch mnoha. Opět mám ten stejný dojem, jako u spousty kultovních, 90% hodnocených filmů. Nevím, jestli mi zrovna tento přijde tolik nadhodnocený, nebo jsem od něj jen čekala větší "nářez." Most přes řeku Kwai dostane hlavní prostor v podstatě až v závěru filmu a po celý děj se do jeho blízkosti či na samotnou trať ani příliš nepodíváme. Rozhodně se jedná o skvěle natočený snímek, ale nebylo v něm, až na ono "pískání" a pár scén téměř nic, o čem bych mohla říct, že mě to "dostalo." A nemůžu to říct ani o celkovém dojmu. ()
Skvělý film, takové se dnes již netočí. Přestože tempo filmu nijak strhující není, tak samotný film rozhodně ano. ()
70%. Epický, obsahovo zaujímavý, herecky vypiplaný veľkofilm, ktorý má aj súčasnému divákovi čo povedať, osobne som si užila najmä prvú polovicu v japonskom zajateckom tábore s úžasnou scenériou džungle, ktorá ma vo filmoch vždy fascinuje. David Lean a jeho monotónny režisérsky štýl je však dôvodom, prečo ma vždy aj veľké výpravné filmy ako tento, začnú po čase nudiť a neviem sa dočkať konca (Lawrence z Arábie, Doktor Živágo). Myslím, že napriek mnohým filmovým zručnostiam Leana, by som tieto filmy dokázala v plnej miere oceniť až vtedy, keby sa réžie zhostil niekto s ráznejšími predispozíciami, pretože pri poslednej polhodinke som musela vyvíjať nemalé úsilie k tomu, aby som udržala dostatočnú pozornosť. Pritom tieto Leanove filmy majú vždy taký duchaplný podtón. ()
... z toho jedna * za písničku, jinak by to bylo bohužel jen za 3. Změněným koncem proti knize mě otrávili.... konzistence v pytli, ale hlavně, že hrdinové prozřeli a máme hepáč. ()
Velice zdařilý film a ikdyž jsem ho viděla kdysi dávno, tak mě i jako mladou holku připoutal k televizní obrazovce a bez dechu jsem sledovala napínavou podívanou, která mě vzala za srdce. ()
Niekedy ma napada, ake skvele by bolo, keby sa aspon na chvilu do kin vratili tie uzasne stare velkofilmy, akym je aj Most cez rieku kwai. Na priestore 161 min. ani stopa po patose, klise ci samoucelnych scenach...Prave naopak. Cela dlzka je vyplnena posobivym, pomaly sa rozvijajucim pribehom, paradnymi vykonmi...a to zabalene v nadhernych panenskych lokaciach pralesa. A nad tym vsetkym sa vznasa taziva pritomnost vojny, kde aj ked si najdete kusok stastia, ci zadostucinenia, nakoniec aj tak vsetko pohlti sialestvo vojny. Velkolepe a zaroven intimne, drsne a zaroven citlive - skutocny skvost. (10/10) ()
Nejlepší válečný film všech dob. A přitom válka s celou svojí krutou absurditou hraje až druhé housle. Zde je hlavní síla ducha, nezlomnost a obyčejné hrdinství, které neznamená udatnost a chrabrost, ale pouze pevnou vůli. Vynikající William Holden, skvělý Jack Hawkins a geniální Alec Guiness. 100%. ()
Majstrovská veľkohubosť. V slovách, činoch. A vo filme Davida Leana. Oslavujúcom - čo vlastne? Vodcovský princíp, disciplínu, podriadenosť rozkazom vojenského velenia. Pešiaci sú len výkonnými štatistami, domorodci len rovnako pricmrndávajúcimi kuliami (= nekvalifikovanými ázijskými nosičmi). Aby sa na nich dalo pozerať, dosadili do ich úloh miestne krásky. Psychologická vojna? Tak maximálne vojna dvoch tupo zelených mozgov. Jeden z veliteľov neznáša flákanie sa podriadených väzňov, ich vedomú sabotáž a uchovanie si formy v zajatí maximálne možným zvoľnením výkonu. Veď vedia, že ich spolubojovníci donedávna v podmienkach trestaneckej kolónie kapali ani muchy. Hoci o tom dobre vie, neváha ich zapriahnuť do práce aby odstránil lenivosť aj drobné naschvály, za čo dosiahne zvýšenie prídelov jedla. Hlavne, že zničením časti džungle vystavajú nepriateľovi dokonalé dielo. Musia to dokázať! Pre veliteľa, big bossa. Japonský veliteľ pôsobí ako samoľúby, despotický chmuľo, no aj keď má veliace tromfy v rukách, predsa ustúpi. Nie je nakoniec múdrejší ako ten prvý v zmysle starého známeho "múdrejší ustúpi"? Veľký rozdiel však medzi nimi nie je. No a tretí je rebel. Zdrhne, aby následne sklopil uši a pokoril sa rozkazu, vracajúceho ho späť do pekla. Herecké majstrovstvo a príťažlivé prírodné scenérie nedokážu spoľahlivo zakryť pachuť spomenutých výhrad, natiahnutých do dĺžky zodpovedajúcej megalomanským veliacim ambíciám ústrednej dvojice. To, čo autori chceli sa podarilo, no žeby som bol z toho odvalený, to teda nie. ()
Lehce naivní, hodně dlouhé, ale pořád i po letech velmi dobré. Hlavně nepříteli neukázat žádnou slabost. Jde tady o představy o hrdinství, o vražedný termín, do kterého má vzniknout úsek železnice propojující Bangkok s Rangúnem, a o několik pravd a úkolů, se kterými zajatci i pyrotechnické komando bojují. Není to nicméně klasická hra na vojáky, mnoho akce nás nečeká, když už přijde, má své opodstatnění. Britský gentleman David Lean se prostě vytáhl. ()
Kdybych o tomto snímku napsal jen "Je to neskutečný film!", ptali by se mnozí proč. Já bych jim na to řekl, ať mi najdou druhý takový válečný snímek, ve kterém se za celý film střílí jen ve dvou scénách a výbuchy jsou v pár dalších scénách… The Bridge on the River Kwai je film dlouhý 161 minut. A já můžu s čistým svědomím prohlásit, že jsem se ani jednu minutu nenudil. A proč? Je to jednak námětem (příchod zajatých pískajících vojáků, to jsem ještě neviděl) a jednak je to těmi propracovanými charaktery. Alec Guiness zde předvádí dokonalý výkon hodný Oscara. Sessue Hayakawa mu zdatně sekunduje a je škoda, že svou nominaci neproměnil. No a ten konec! Jedna báseň. Je to paradoxní, ale tohle je dost možná nejlepší válečný film i přesto, že se v něm skoro nestřílí. 100 %. ()
Reklama