Režie:
Umberto LenziKamera:
Federico ZanniHrají:
Robert Kerman, Janet Agren, Paola Senatore, Ivan Rassimov, Me Me Lai, Mel Ferrer, Fiamma Maglione, Anthony La Penna, Franco Fantasia, Jake TeagueObsahy(1)
Po zavraždění skupiny lidí, kteří měli návaznost na náboženskou sektu Jonase, se policie dostane na stopu adresy dívky Sheily, díky kousku filmu, který se najde u vraha. Na filmu je její sestra Diana, která před časem zmizela, při účasti na zvláštním rituálu. Po zjištění uvedeného místa se Sheila vydává hledat svoji sestru do džungle Nové Guinee plné barbarských kmenů kanibalů. (Q FILM)
(více)Recenze (59)
Kdybych neviděl už celou řadu kanibalských filmů, byl bych zřejmě tímto kouskem zcela omámen. Bohužel tomu tak v době zhlédnutí nebylo a nelze si nevšimnout, že Mangiati vivi je jen prachsprostou vykrádačkou starších filmů a to hlavně co se „kanibalských“ scén týká. Jasně, některé záběry si „vypůjčil“ Lenzi ze svých filmů, ale jinak tento film kromě nahých slečen nezaujme téměř ničím. Samozřejmě k dobru musíme připočítat přidání Jonasovy sekty (která opravdu existovala), jenže to je tak všechno. Jako dobrodružný kousek to na mě zapůsobilo leda tak pěkným exotickým výběrem prostředí, protože co se tempa příběhu týče, tak mě to místy neskutečně uspávalo. Film jsem měl možnost shlédnout jak v originálním znění, tak i s českým dabingem (a ten byl přímo otřesný). Podle něj však rozhodně hodnotit nebudu, protože bych tomu musel vlepit odpad. Takže pojďme pěkně popořadě. Začátek s domorodým vrahem navnadil o tom žádná. Janet Agren byla v době své největší slávy vážně kus a určitě bych věděl (coby vůdce sekty) o lepším způsobu „přijmutí“ nežli do ní píchat dřevěným kolíkem. Nicméně určitě patřila k největším ozdobám tohoto jinak hodně průměrného (lépe řečeno podprůměrného) filmu. V kráse jí však zdatně konkurovala „černá mamba“ Me Me Lai. Obě děvčata však po celou dobu své kariéry (u druhého případu dost krátké) diváky (především muže) spíše nežli svým hereckým talentem okouzlovaly hlavně svým nahým tělem. Však taky měly co nabídnout… Mnozí lidi odsuzují podobné filmy za to, že jsou v nich zabíjeny zvířata – leč v mnoha případech jde čistě o záběry z dokumentů, kdy jedno zvíře zabije druhé – hold to je život. Až budete žrát kuře, představte si, jak umřelo (na infarkt asi ne…). Vraťme se ovšem k „hororové“ stránce tohoto filmu. Mám rád „gore“ brutální scény tak lahodí mému oku, jenže jak můžu být spokojený s tím, co jsem viděl už jinde. Ano určitě byly příjemným zpestřením, jenže já chtěl vidět něco lepšího, nového a ne aby se jediným novým vítrem do plachet stalo soft porno a hromadná jebačka na počest mrtvého manžela. ()
Čo dodať, názov je viac než len výstižný, pretože v druhej polovičke sa naozaj nachádza scéna, v ktorej je osoba ženského pohlavia domorodcami zožratá zaživa. Takže asi tak. Hodnotiť Zožranú zaživa je rovnaké, ako hodnotiť väčšinu starých kanibalských filmov. Mizerná technická stránka, imbecilské správanie postáv, nelogické skoky v deji, do očí bijúci amaterizmus (záber na neporušené telo osoby, ktorú pred pár sekundami domorodci zmasakrovali nožmi a kopijami), herecké výkony porovnané s céčkarským pornom, tomu odpovedajúca džungľová výprava (občas nakrúcaná v európskom lese), týranie a zabíjanie zvierat v priamom prenose a úsmevne samoúčelné dôvody pre mučenie alebo aspoň znásilnenie. Zožraná zaživa je ako Honba za diamantom s Douglasom, akurát so znásilneniami (aj hromadnými), hlavami (bez tiel), telami (bez hláv), rezaním penisov (zaživa), jedením malých hadov (živých), štvrtením, amputáciami končatín a, samozrejme, kanibalizmom. Medzi najväčšie chuťovky patria scény so zvieratami – pitva živého krokodíla (pre istotu rovno dvakrát) a žranie živej opice (anakondou). ()
Těžce průměrný dobrodružný film s psychoušskou sektou a kanibaly, někde hluboko v marocké (či co) džungli. Ti kanibalové jsou zde, měl jsem takový pocit, spíš tak aby se neřeklo a název se nedal označit za úplně prachsprostou lež. Jo, dá se na to dívat, nenudil jsem se (to je asi důvod proč mi tam nesedí ty 2*), ale jinak vlastně nemám co vyzdvihnout. Snad jen hezkou hlavní herečku a sem tam i pár pěkných koziček. ()
Méně hnusu, více nudy - Deodato nepřekonán. Eaten Alive je (s)prostou vykrádačkou kvalitnějších a slavnějších kolegů, namátkou hlavně Cannibal Holocaust (1980) a The Last Cannibal World (1977). Utahaný snímek se točí okolo stejné kaše, co ostatní kanibalské fláky: pár měšťáků v džungli, nějaké pojídání divoké zvěře, navíc jen tentokrát okořeněné podivnou sektou. Jo a taky tam v závěru byli lidožrouti, ale skoro jsem se jich nevšimnul. Všechno to odsekávání údů, řezání bradavek a vydloubávání očních důlků zabralo totiž kratičkou dobu. Žádná škoda i přes větší množství nahoty. ()
Stejně otřesně amatérský kanibalácký šrot jako KANIBALOVÉ 2 (rovněž od Lenziho), ze kterého zde najdete nešikovně namontovaných několik záběrů, ale mnohem zábavnější. Postavami jsou opět atraktivní blondýna a drsný sympatický průvodce, je tu víc sexu a nechybí žádné myslitelné klišé kanibalských filmů (záchranná výprava do džungle, zabíjení zvířat a jejich vzájemné požírání, znásilňování, kastrace aj.). Osvěžujícím prvkem je motiv náboženské sekty v džungli, inspirovaný skutečnými událostmi. Pěkný domorodky, masívní finále a nesmrtelná, krajně nasraně ponesená hláška "TADY NEBYLI ŽÁDNÍ BĚLOŠI, JEN DVA NOROVÉ A TI TU ŠLOHLI PYTEL DIAMANTů." ()
Spíš ze zvědavosti brousím čas od času i do těchto vod. Našel jsem docela smysluplný příběh, hroznou klávesovou osmdesátkovou hudbu a taky celkem podařený triky a efekty. Jen je pro mě nepochopitelný, a těžce to odsuzuju, proč se ve filmech tohoto zrna vždycky musí zabíjet zvířata... ()
Som veľký obdivovateľov talianskej horrorovej produkcie z obdobia sedemdesiatých a osemdesiatých rokov minulého storočia. Zbožňujem ich giallo, milujem tvorbu režiséra Dario Argenta, páčia sa mi Fulciho úchylnosti, ale na talianske ľudožrúdske snímky z tohto obdobia som si nikdy neprivykol. A že ich Taliani natočili hodne. Jedným z nich je aj titul "Mangiati vivi", ktorý bol v našich končinách distribuovaný pod názvom "Zožratá zaživa". Vôbec ma to nebavilo, zdalo sa mi to primitívne a velice mizerne natočené. Nuda. * ()
Neskutečná hloupost. Nechápu, jak se tahle hovadina mohla stát takovým kultem. Trapný příběh, špatní herci a hlavně příšerné efekty. ()
Pokud od kanibalského filmu čekáte, že budou někoho žrát, pak zklamáni nebudete. Klasické schéma filmů žánru té doby je naplněno do puntíku. Kromě lahodných záběrů divoké přírody se dočkáte smrtících duelů zvířat - hadilov písař a had, promyka mungo a had, had a stromová opička....co tehdy asi šokovalo, dnes najdete v nabídce stanic specializujících se na přírodu běžně. Párání krokodýlů a ještěrů působí možná brutálně do té chvíle, než si dosadíte domácí zabíjačku či popravu králíka. Jinak jde o běžnou součást filmů kanibalské vlny. Že herci moc nehrají je pochopitelné, cíle filmařů leží někde jinde. Záliba v utínání penisů a odřezávání prsů je zde též, nic dalšího překvapujícího se divák nedočká. Film tak splňuje to, co je v jeho názvu. A chybět nemůže ani typická italská hudba, která je očekávaná, avšak působivosti z Kanibalů R.Deodata nedosahuje. Kromě přírody pak je zajímavá jen přehlídka gore efektů... ()
Nebýt Roberta Kermana, asi by nebylo o co příliš stát, jak říkám, hodnocení podprůměrné.. ()
V roku 1972 Umberto Lenzi inšpiroval svojou drsnejšou dobrodružnou drámou IL PAESE DEL SESSO SELVAGGIO nasledujúci vývoj v oblasti kanibalských filmov. Jeho práca sa tak stala základnou kostrou, na ktorú tvorcovia ďalších a ďalších kanibalských filmov nabaľovali čoraz viac nechutností, vyvrhnutých vnútorností a všeobecne krvavého teroru. Na prelome 70´s a 80´s, v dobe najväčšieho rozkvetu a dalo by sa povedať aj vrcholu žánru, prichádza Lenzi na scénu opäť, aby nadviazal nielen na svoje Il paese del sesso selvaggio, ale aby reagoval aj na úspech kontroverzných, doposiaľ úspešných kanibalských filmov vlastnou verziou ...........aj keď nie tak úplne. Mangiati vivi!, známy hlavne pod anglickým názvom “Eaten Alive!“, je akýmsi BEST OF z doposiaľ známych kanibalských klasík. Zo svojho Il paese del sesso selvaggio (1972) si zobral okrem ústrednej dvojice Ivan Rassimov/Me Me Lai aj pár krátkych scén (zabitie krokodíla a kanibalskú hostinu), ktoré sa rozhodol použiť opäť. Keďže Lenzi prichádza na scénu v čase, kedy žal úspechy na poli kanibalského žánru Ruggero Deodato, zákonite reagoval aj na neho. Z Deodatovho dobrodružného “survive“ hororu Ultimo mondo cannibale (1977) si zobral a použil taktiež jednu krátku scénku, z Cannibal Holocaustu (1980) to bola zase ústredná postava - Robert Kerman. No a aby toho nebolo málo, okrem jemného odkazu na GOLDFINGERa (1964), Lenzi recykluje aj dobrodružný horor Sergia Martina - La Montagna del dio cannibale (1978), z ktorého ako inak využíva niekoľko záberov. Ako je zrejmé, Lenzi tmelom nešetril :) Aj napriek tomu celok úhľadne drží pohromade, nenudí a čo to ukáže. Typický, trocha nesúrodý kanibalský film, neustále preskakujúci z jednej roviny na inú, nezaujal ale až tak, ako by mohol. Záverom, aby som toho Lenziho ešte trocha “zaklincoval“ ako vykrádača, spomeniem jeho nasledujúci kanibalský (a kto vie prečo známejší) počin – CANNIBAL FEROX (1981). Ten si práve od Mangiati vivi! požičiava značnú časť hudobných motívov, doprevádzaných ruchovú, ale aj zvukovú stránku filmu. Že to nie je jediná inšpirácia Cannibal feroxu, asi nemusím spomínať :) Komentár by som ukončil predsa len ešte jedným postrehom a to, že existujú dva filmy s označením “Eaten Alive!“, a to tento Lenziho (anglický distribučný názov) a Hooperov z roku 1977. Obidva nemajú nič spoločné, až na Mela Ferrera. V Lenziho Mangiati vivi! sa zhostil vedľajšej, minimálne významnej postavy ako profesor Carter, u Hoopera stvárnil zničeného otca Harveyho Wooda, pátrajúceho po svojej stratenej dcére. ()
ten nejamatérštější bezduchý brak, jaký si snad jde představit... brutální zabíjení zvířat (!!!), děj, herci, efekty, všechno špatně. původně jsem chtěl dát aspoň půl hvězdy tu za koukatelnou bloncku a (nejen) její pár předností, ale sorry, je to fakt odpad! ()
Dalších canibal filmů,kde se děj opakuje a film se pokusí zaujmout násilím,znáslňováním a snad i pěknou krajinou,snad všechny takové filmy se rovnaj jen průměru a tady je taky vajímka,snad s tím,že tohle je u nás bylo známo daleko dřív než se na DVD vynořily různými filmy o canibalech. Tohle vidal Q film jako Pastora Thomase nebo Josefínu Munzbacher. Umberto Lenzi se dopracoval k solidní podívané. U mě to vede díky dobrého plynutí děje a hereckých výkonů,je sice pravda,že tady nemůžeme hledat skutečné umělce,jen začínající a tady je taky nenalezneme. Rozhodně ten lepší kanibalský film,který po dlohé době i pobaví. ()
Lenzi více (hudební motiv, maskarování zvířat) či méně (zasazení děje, příběh) recykluje látku z Canibal Ferox. A opět zůstal jen na půli cesty a stvořil, tak těžce průměrný, možná spíše podprůměrný kanibalský film. PS:Český dabing se opět vyznamenal, Michal Suchánek použitý jako 5 různých postav je opravdu neposlouchatelný hnus. Ale čemu se divit, když vedoucí režie českého znění je Veronika Žilková. ()
Další ze série kanibalských filmů Umberta Lenziho. Tentokrát je to o mladé Sheile, která se vydává na Novou Guineu hledat svou sestru Dianu. Ta se totiž přidala k sektě šíleného Jonase a ukrývá se někde v hloubi pralesa. Sheile pomáhá i Mark, veterán z Vietnamské války. Sekta je vážně uhozená. Po cestě narazí i na kmen kanibalů. Ne všem se ale podaří ve zdraví vyváznout... "Pořád mi dlužíš ty prachy." ()
Další z typických italských kanibalských béček. Plné nahoty, násilí, uřezaných oudů, krve, vnitřností, ječících obětí, ochotnických hereckých výkonů, kamery bez nápadu a laciného vzhledu. Další výprava za kanibaly, tentokrát atraktivní blondýny hledající sestru, která skončila v podivné sektě. Ve své době to chtěl každý vidět, lákán pro nás tehdy nebývalou mírou výše zmiňovaných prvků, přes tento zájem však zůstává typickou ukázku filmového škváru, který sice může mít pro některé své kouzlo, protože se však mezi takové nepočítám, nemyslím, že bych ještě někdy v životě potřeboval něco takového vidět. ()
Réžia českého znenia (Q FILM) = VERONIKA ŽILKOVÁ (27.9.2009) ()
Podprůměrný horor, ve kterém je navíc naprosto bezdůvodně ukazováno zabíjení zvířat. Skutečných živých zvířat. A to se mi hnusí. ()
Kupodivu celkom pozerateľný, ľahko akčne orientovaný kannibalský horor, ktorý podľa mňa patrí k tomu najlepšiemu, čo tento neoriginálny, talianskymi režisérmi sprznený subžáner za pár rokov svojho rozmachu priniesol. ()
Nic nového pod sluncem. Lenzi vykrádá Deodatta , Sergia Martina a sám sebe. Podle mého až moc dře na pilu. Chybí jakýsi přirozený vývoj. Ale zase jsem velice potěšen obsazením. Učiněná Cannibali jednotka. Jinak musím pochválit svižnost celého snímku a celkem vysoký faktor zábavnosti. Ale necítil sem tu takový ten mrazivý pocit , jaký pociťuji u Deoatta. O něco horší než Cannibal ferox.2,5* ()
Reklama