VOD (1)
Obsahy(1)
Petr vede život na první pohled spořádaného evropského teenagera - žije s rodiči, má hezkou dívku, dostal se na vysokou. Jeho skutečný život je ale jinde - v čele domobrany Slovenskí Branci, čítající dvě stě mladých lidí, s oddíly po celém Slovensku. V horských lesích je nechává podřizovat drsným pravidlům, jež spíše než vojenský výcvik připomínají hru na diktaturu. Šéf domobrany věří, že jeho modelová organizace má budoucnost. Je odhodlaný uniformu jednou odložit a se svou vizí oslovit celou společnost - a stát se velkým politikem. (HBO Europe)
(více)Recenze (55)
Chlapečci s hladkými tvářičkami si hrají na vojáčky. Dokument, jehož obsah poněkud smrdí. ()
Gebert si stejně jako ve svém debutu Hra o kámen všímá lokálního fenoménu s celoevropským přesahem. Za hlavního aktéra si vybral osmnáctiletého mladíka, zakladatele spolku rekrutujícího za účelem obrany vlasti před cizími vlivy mladé muže a ženy z celého Slovenska.___Organizace se zhruba dvěma stovkami členů nevyvolává znepokojení jenom svým ideologickým podložím, nemilosrdným výcvikem uprostřed slovenských lesů a diktátorskými praktikami, ale také tím, že není oficiálně registrovaná a úřady ji nemohou zakázat. Z lhostejnosti, případně tichého souhlasu těch, kdo ve filmu vzestupu milicí přihlížejí, se ovšem ani nezdá, že by militarizující se mládež někomu vadila. Pro mnohé zosobňuje naopak logickou reakci na nejistou dobu a volání po vládě pevné ruky.___Gebert mohl díky tříletému natáčení zaznamenat protagonistovu varovně rychlou proměnu z kluka hrajícího si na vojáky ve veřejně známou osobnost, která má nakročeno do vysoké politiky. Film zároveň problematizuje představu extremistů jako výstředních figurek s vyholenými hlavami, základním vzděláním a nestabilním sociálním zázemím (viz mnohem plošší Svět podle Daliborka). Mnozí z Branců jsou vysokoškoláci z velkých měst a normálních rodin, kteří dokážou obezřetně balancovat na hraně zákona. Domobrana jim nabízí zejména chybějící pocit smyslu a důležitosti.___ Observační dokument s pozoruhodnými záběrovými kompozicemi a zneklidňujícím hudebním doprovodem nechává na nás, abychom si na základě série kontrastujících situací utvořili vlastní názor na to, jak velké nebezpečí pro Evropu představují nejen Branci, ale také společenské ovzduší, jemuž podobná uskupení vděčí za svou existenci a rostoucí popularitu. 80% ()
Na to, abych zaujal názor na tohle dílo, potřeboval znát Jana Geberta, do té doby nic. U takových dokumentů se vždy ptám, do jaký míry ty debilové, co v dokumentu vystupují jsou zmanipolování tvůrci, do jaké míry je to všechno nahrané pro diváka a proto se odmítám na tomto bez znalosti režiséra a ideálně i těch co v tom působí vyhraňovat. Moc mě to nebavilo, pár komiků si tady hraje na vojáčky, jiný maj hubu plnou vlasti, ale do regulérni armády nejdou. Musel jsem se smát jak ten jejich kápo žil v domění jaký nejsou Slovenskí Branci hvězdy, ale je mě líto ja o nich slyšel teď poprvé a asi i naposledy a politický ambice to dorazily, ale jo lidi jsou schopný dát hlas každýmu, třeba i Mitchovi z Pobřežní hlídky, protože má červený trenýnky a zachranuje tounoucí. ()
Po zhlédnutí mám víc jak otázek, jak odpovědí, ale jako zrychlená poznávačka vzestupu mladého fašounka velmi poučné. Citelně mi tam chybí myšlenkové hnací motory a motivace k buzeraci desítek podobně naladěných kluků, ale ohlédnutí do historie nabízí paralely, které mnohé mezery vyplní samo. Tuším v tom škodolibý režijní záměr, ale závěrečná návštěva kadeřníka a proslov na náměstí už jsou jak z jiného světa. Uznání potvrzuje sedm zdvižených pravaček z desíti. ()
Po rozhovoru s režisérem mám na ten film o kus lepší názor, můj dojem z něj stoupl. Ale to nikdy není dobré znamení. Všechny ty komplexní problémy mi nepřijdou 100% jasně artikulované, tak to nakonec z velké části sklouzává ke kroucení hlavou a pohoršením - ale to je málo, to nestačí. A režisér to ví, tak se snaží nebýt jen další observací extremistů, kterých už je v Česku i ve světě víc než dost. Daří se jen částečně. ()
Český dokument o slovenské paramilitární skupině Slovenskí Branci, kteří si po lesích hrají na vojáky a chystají se na válku s migranty, která přece brzo přijde!!! Velí jim jistý Peter Švrček, což je dvacetileté ucho (na začátku filmu ho sledujeme u maturity, proto jim asi všem velí, protože má maturitu) s mesiášským a napoleonským komplexem, co se netají svými politickými ambicemi. Zbytek domobranců jsou pak klasičtí náckové a slušnoslováci a hlavně naprostí zoufalci, že se nechají dobrovolně buzerovat někým jako Švrček. Film je na jednu stranu velmi vtipný, protože co protagonisté vypouštějí z úst, je neuvěřitelné (a já lituju, že jsem to neviděl ve Varech, muselo jít jistě o velmi vysmátou projekci; když se člověk směje sám v obýváku, není to ono), na druhou stranu děsivý, protože jednak podobné bojůvky máme i u nás a hlavně protože veřejnost nechápe jejich nebezpečnost, což je nejlépe vidět na ředitelce jedné ZŠ, která je klidně nechala agitovat na své škole a pak slovenské televizi bezelstně sdělila "já se koukala na internet a nejsou přece zakázaní". ()
Bolo naozaj zábavné (i desivé) sledovať ako mladí ľudia svoje extrémistické názory skryté za vlastenectvo tlačia do hláv tínedžerov. Odporúčam si tiež pozrieť verejné profily členov SB. Zistíte tak viac o ich postojoch, ktoré v dokumente explicitne nepadli, ale podprahovo ich je cítiť -> proti lgbt, proti vakcíne, za Rusko. Klasika. ()
Nesmírně zajímavé téma je uchopeno velmi povrchně, je to takové představení milé dětské hry, v níž v hlavních rolích vystupují členové nacionalistické bojůvky, která svou fanatičností nahání strach i při zpěvu Kalinky. Co se mladému zakladateli této fašistické buňky honí hlavou, se nedozvíme, pouze několikrát narazíme na jeho značně zbytnělé ego, ale proč se z něj stal pošuk pobíhající po lesích s maketiu flintičky, to nezjistíme. Tak hlavně buďme rádi, že mají jen 3 miny, což je jen o 3 více, než by bylo zdrávo. ()
Vzhľadom na to, že už som videl krátkometrážny dokument o slovenských brancoch Toto nie je hra, téma nie je pre mňa nová a ani tak šokantná, ako keď som o tomto združení netušil. Ale rozhodne je Až přijde válka plnohodnotnejší a informačne bohatší film a nie je to dané iba dĺžkou. Gebertovi sa podarilo do snímky vtesnať celkom jasný naratív (od pobehovania po lese po jasne stanovené politické ambície) a tým, že postavy neprehovárajú na kameru, pôsobí v istom zmysle až hraným dojmom. Tento kinematografický smer je v súčasnosti veľmi populárny a je fajn, ako ho na profesionálnej úrovni zlvádne aj český, resp. slovenský tvorca. Body nayvše rozhodne aj za to, že divák je nútený si urobiť názor sám a nie je mu prvoplánovo podsúvaný. 70% ()
Rozpačití odpůrci nevědí, co s nimi, nejsou prý političtí extremisté, ale bezpečnostní hrozba, ministerstvo je zaregistruje jako sdružení a vůdcové netají politické ambice. Znají zákony, s policií i úřady jednají zdvořile, ochotně – a pak se smějí, jak je převezli. Pomáhají Matici slovenské, do škol nosí bojové ukázky, neváhají glosovat uprchlíky „invaze, kolonizace“ ani podporovat panslovanství. Chovají se jako celebrity a každý, i negativní ohlas jim pomáhá: dává jim totiž nálepku ubohých psanců. Škoda že dokument nezkoumá motivy jednotlivců. Ale skýtá cennou zprávu o generaci, která se umí zviditelnit. Pozornost jim zjevně dělá dobře, před kamerou se slušně stylizují, dovedou zacházet s heslem „všichni naši národní velikáni to neměli lehké“ . A od rozhodnutí zakladatelů, že si nechají funkce doživotně, neboť „nemáme jinou volbu, když to má fungovat“, už je k diktatuře blízko. Což produkuje více strachu než porada, jak sehnat vysílačky a miny. ()
Božínku, to je ale banda teploušů.... V jedné scéně hromadně přísahají, že budou držet na uzdě alkohol a cigarety (a drogy jsou tabu) a hned v další scéně (a je úplně jedno jestli se v reálu odehrála třeba půl roku poté) si hromadně připíjí šampusem a o pár hodin později už úplně nachcaní žvatlají pičoviny (ikdyž oni melou hovna i za střízliva) a dělají ostudu sobě i celému tomu národu na kterej -se vší tou vážností v xichtech- přísahali... z těchhle diletantů bez sebereflexe mě neobchází hrůza, ale jen a pouze pocit trapnosti. ()
Skvelý dokument a keby sa všetci protagonisti nebrali tak smrteľne vážne, mohla z toho byť skvelá komédia a la Černí baroni. --- Ako si môžeš zabudnúť zbraň uprostred lúky? Keď si bez zbrane, nepriateľ ťa zabije. Keď ťa zabije, tak skapeš. Keď skapeš, tak si mŕtvy. A keď si mŕtvy, ideš do piče, teda do vesmíru, jasné?! --- 165 mladíkov (sú to vlastne ešte deti) sa hrá na vojačikov. Toto má byť hrozba? Keď budú mať deti, nebudú už mať čas sa hrať a ak, tak len s autíčkami či bábikami. ()
Zajimavy namet pro dokument, ktery se ovsem nesnazi nic vysvetlit, nehleda puvod vzniku. Prijde mi to cele site horkou jehlou. ()
Intimní náhled pod pokličku naonácků, fašistů či na kýho šlaka mávají pravačkou. Je to nudné, bez nějaké zajímavější vložky, jen samá hloupá holá hlava. Chybělo tomu se trochu odpoutat. Amatérské vzezření neřeším. 2* a.k.a 35% ()
Zimbardo by mal radosť. Toto je presne Luciferov efekt v praxi - ako sa z panáčikov, ktorým sa dá akurát smiať, stane vďaka odhodlanosti, presvedčeniu a uniforme jediného vodcu, ako aj ľahostajnosti spoločnosti, poriadkových zložiek a v neposlednom rade nás, divákov, strach naháňajúca sila. Teda - až tam to film nedotiahol, ale ku koncu smiech riadne tuhne na perách. ()
Až přijde válka, tak se vydám na Slovensko, abych se nechal poučit od hošánka od Košic, který si velice rád hraje na pacifistického vojáka s nejistou budoucností. Dokument je náhledem do duše, který vlastně není ničím šokujícím, nýbrž prostě poukazuje na to, že lidé jsou různí a mají různé koníčky. 71 % ()
Na moje prekvapenie, je to dobrý dokument. Ako, ukáže všetky tváre SB a ich predstaviteľov. Na strane druhej, natáčať tri roky a spraviť z toho biednych sedemdesiat minút príde nepochopiteľné. Proste Gebert je v tomto génius, iba žeby ne. Malo to všetky črty štandartného dokumentu, od ilustračných záberov, divoký strih, cez nevysvetlené udalosti až po podprahovky, ktoré divák musí sám dešifrovať a zaradiť do konceptu. Celkovo je to tak natočené, že to neponúka odpovede ani vysvetlenia a všetko je na divákovi, čo si SB po projekcií bude myslieť, a ktoré pasáže si vyberie a osvojí. Rozhodne by som si vedel predstaviť plnohodnotný dvojhodinový film, s rozprávačom, konfontáciami a viacerými ukážkami tréningov. Nie len príjimačom. 4 z 5 ( Podduklianske osvetové stredisko, Svidník ) ()
Nejde to do nějaké psychologické hloubky účastníků, ale jako vhled dobrý. Každý si může udělat obrázek. Pan Švrček dělá něco, co ho opravdu baví...66%. ()
Téma zaujímavá, ale spracovanie dosť povrchné. Sú nám síce odhalené základné motivácie vedúcich postáv tejto "kinder-armády", ale chýbal mi pohľad bežných pešiakov. Prípadne pohľad z vonku. Ak ste o tejto skupinke nikdy nepočuli, na základné zorientovanie to bude stačiť. Ale ak by ste čakali niečo, čo pôjde viac do hĺbky, tak asi budete sklamaný. Sú tu scény, ktoré sú tragikomické a pripomínajú zámenu manželiek, ale sú tu aj scény z ktorých mrazí - prezentácia na školách. 60% HBO MAX ()
Pro mne velké zklamání. Určitě jde o mimořádně zajímavé téma, které by mělo oslovit každého, komu není lhostejná obrana vlastního národa. Já však nehodnotím téma ale jeho zpracování a to je bohužel velmi slabé. Film je natočen bez nápadu, bez originální myšlenky. Stále stejná opakující se cvičení branců a prezentování myšlenek zakladatele branců. A když už se při sledování těchto cvičení musí opravdu nudit každý, pustí zvukař do záběrů pro zpestření umělé pazvuky, které tak akorát diváka polekají. Zakladatel branců je hlavní postavou dokumentu. Myslím si, že opravdu nemusel být skoro v každém záběru. Proto film působí sebestředně. Je s podivem, že jde o film česko-chorvatský, když jde o slovenské téma. Chápal bych koprodukci slovensko-českou s minoritní českou účastí. ()
Reklama