Režie:
Sergio LeoneKamera:
Giuseppe RuzzoliniHudba:
Ennio MorriconeHrají:
James Coburn, Rod Steiger, Rik Battaglia, Antoine Saint-John, David Warbeck, Corrado Solari, Romolo Valli, Franco Graziosi, Rosita Torosh, Giulio Battiferri (více)Obsahy(1)
Nenosí kolty a své nepřátele kosí účinnějším způsobem... Juan Miranda je chladnokrevný zloděj a šéf početné rodiny, která se živí okrádáním náhodných pocestných a přepadáním dostavníků. V době, kdy kolem něho doslova „vře“ mexická revoluce, zajímá se jen o to, jak rychle naplnit vlastní žaludek. Zlomyslná náhoda mu jednoho dne postaví do cesty muže, s jakým se ve svém životě ještě nikdy nesetkal: John H. Mallory jezdí na motocyklu, z ničeho a nikoho nemá strach, přímo ďábelským způsobem zachází s dynamitem a dělá jen to, co chce. Na rozdíl od všech členů své tlupy Miranda rázem pochopí, že to je ten správný člověk, který mu může pomoci splnit dlouholetý sen. Tím není nic jiného než vykradení velké banky v městě Mesa Verde. A tak se pokusí Johna H. Malloryho pro svůj záměr získat. Ten však má naprosto odlišné plány, o nichž ale příliš nemluví. Přesto se cesty obou rozdílně uvažujících mužů spojí… Western natočil producent a režisér italského původu Sergio Leone, který se proslavil tím, že na jedné straně bořil zaběhnutá schémata žánru (ve filmech Pro pár dolarů, Pro hrst dolarů navíc, Tenkrát na Západě), aby jim současně vrátil původní jednoduchost a humor. Také v tomto příběhu, v němž revoluce v Mexiku a motivy terorismu mají důležité místo, rozhodně nechybí drsnost, neotřelý pohled na westernové postavy, prvky nadsázky i černě laděná komika. Hudbu napsal známý skladatel Ennio Morricone. Postavu svérázného a nevypočitatelného Johna H. Malloryho ztvárnil James Coburn (Sedm statečných, Náš muž Flint), úlohu živočišného Juana Mirandy vytvořil Rod Steiger (Zastavárník, V žáru noci, Takhle se s dámou nejedná). (Česká televize)
(více)Recenze (231)
Zdá se, že zde velikánovi došel dech nebo elán. Je to velký film, ale postavy (ani jejich úsilí, tedy děj), mi nepřišly tak poutavé. Furt mám asi radši, když se westerny odehrávají ve vzdálenější minulosti, než kterou je mexická revoluce z roku 1910, ale jistě bych si užil i tento zapata western, kdyby byl poutavější. ()
Sergio Leone se rozhodl dát lidu pocítit, co že si to myslí o úžasných revolučních hnutích a ideálech, a přitom neslevil ze svého obvyklého vysoce kvalitního stylu. Jako obvykle výtečně vykreslené postavy a vybraní představitelé hlavních rolí, Ennio Morricone zakleknutý ve startovním bloku, ode mě 80% a máte kliku, že to stálo za to, protože těch dvě a půl hodiny jsem měl věnovat zkoušce z mezinárodního obchodu druhý den ráno:) ()
„Revoluce je aktem násilí“… a Kapsy plné dynamitu jsou jedním z nejatypičtějších westernů vůbec. Začínají záběrem na močí skrápěné mravence. Kamera pomalým pohybem vyhledá tvář močícího, opáleného Mexikánce, a kdo již viděl nějaký film od stejného režiséra, musí být rázem v obraze. Leone detaily tváří rád, čehož využívá k dosažení kýžené reakce ze strany diváka například ve scéně z dostavníku, kdy slova plná nenávisti v kombinaci se žvýkajícími pusami nutně vzbuzují znechucení. Jde o scénu, která nejjasněji definuje téma celého snímku – bohatí vs. chudí, resp. ti, kteří jsou mocní vs. ti, kteří mocnými být chtějí. Rozpor těchto dvou stran vede jedině k revoluci, jenže k čemu vede revoluce? Není to film o špinavých chlapech, kteří jedou odněkud někam, kde někoho zastřelí, případně vyvražďují Indiány a bizony, mohl by se tudíž líbit také jedincům, jež kolty zavěšené proklatě nízko nikdy příliš nevzrušovaly. Atmosféru Leone jako obvykle buduje dlouhými scénami, z nichž se o jejich aktérech poměrně brzy dovíme vše podstatné. Nepotřebuje mnoho šablonovitých situací, vše dokáže sfouknout na jeden zátah. Velice nápomocna je mu krom nezbytného humoru hudba Ennia Morriconeho. Ta ve scénách z Malloryho minulosti přejímá hlavní roli a svým způsobem je důležitější než to, co vidíme. Výborně byli vybráni oba titulní herečtí představitelé: James Coburn jako terorista, člen IRA, přesto klasický westernový hrdina, si možná právě touto rolí zajistil svou účast v Peckinpahově Pat Garrettovi a Billym the Kidovi. Při prvním pohledu na Roda Steigera mě ani nenapadlo, že je to rodilý Newyorčan, svého mexického banditu ztvárnil s naprostým přehledem. V jeho podání je Juan hlavně hlavou jedné velké famílie, jeho postupná proměna, změna ideálů, je pak příznačná pro celý film. Kapsy plné dynamitu se nesou v podobně nostalgickém duchu jako Divoká banda, kromě všeho jiného jsou totiž taky o konci jedné éry, což není symbolizováno ani tolik dynamitem a motorovými vozidly, jako značným úpadkem morálních hodnot. 85% Zajímavé komentáře: Marigold, Radko, Historik ()
Skvělé herecké výkony Coburna a Steigera, podtrhují další filmový skvost od Sergia Leona , filmem prostupuje revoluce jako létem sluníčko a právě na adresu revoluce zazní věta,která film dostala na 5* . A zní takto / není to doslova ,ale je snaha :) / : "Já ti řeknu co si myslím o revolucích. To Ti co umí číst knihy jdou za těmi co je číst neumí a řeknou jim, že by se mohli mít lépe jak je to v knihách. A tak ti co číst knihy neumí jdou a dělají revoluci.Pak ti co číst umí zasednou v přepychovém sále s dubovým stolem a kecaj, a kecaj a kecaj. Já se,ale kurva ptám kde jsou ti co neumí číst?Jsou mrtvý!!!Tak to je revoluce"" !! nehodlám nic dodávat.5* ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $700,000║ No tak oproti dolárovej trilógii o tomto filmu som doteraz nič nepočul a popri tom sa môže úrovňou porovnávať s ktorýmkoľvek z tej ospevovanej Leoneho elity. Je to akčné, dramatické, drsné, surové a miestami až neskutočne zábavné, no proste Sergio Leone cvála po celý čas v plnej paráde! __James Coburn a Rod Steiger sa stala vo filme dvojica na pohľadanie, neskutočne im to sadlo. /videl v kine: 95%/ (videl na festivale Art Film Fest 2010) __Vrecká plné dynamitu je jeden z filmových vrcholov festivalu, úžasný zážitok, takéto filmy patria do kina, pre ne milujem strieborné plátno__ ()
Sergio Leone si umí pohrát s divákem... začíná to jako typický spaghetti western s výraznými hlavními postavami a bankou, kterou je třeba vykrást, jenže postupem času to přerůstá do čehosi celkem blízkého dramatu s prvky dobrodružného filmu. Původně hodně jednoduše rozvržený vztah mezi Johnem a Juanem dostává třetí dimenzi, do cesty westernové zápletce přijde revoluce, úvahy o zradě, o krutosti, zahazování Bakunina do bláta, retrospektivy, zkrátka se to všechno jaksi zkomplikuje a rozhodně nesledujeme jednoduchý snímek. Leoneho poznávací znamení jsou více než jasná, dokonalá práce s očima herců, spousty detailů, skvělá kamera, perfektní hudba z pera mistra Morriconeho. To všechno dodává filmu zvláštní lehkost, se kterou balancuje na hranici komiky, lacinosti, tragiky a závažnosti. Na škodu mu je asi jen stopáž a přílišné natahování (film měl snad tři momenty, které se zdály být vrcholem), ale jak tu správně poznamenal Cival, ono to horko udělá s divákem své. :o) Výborný zážitek. ()
Scénář: Luciano Vincenzoni, Sergio Donati, Sergio Leone .. Coburn i Steiger hrají jedna báseň, ale jinak mne tyto mexicano westerny navíc prosáklé politicko-revoluční atmosférou nijak zvláště nebaví jak jiné žánrové příspěvky. Ani když opět výborně režíruje maestro Leone, některé komponované záběry berou dech, do uší zní Morricone a efektivní výbuchy dynamitu jsou na každém kroku. I přes některé delší a nevybalancované scény má film své silné momenty a stylové pasáže. 70%. ()
Konecne po rokoch znova videne, tentokrat v nezostrihanej, DC dva a polhodinovej verzii. Vysledny pocit po zhliadnuti minimalne rovnako opojny ako pri dolar trilogii a West & America. Reziserove trademarky a charakteristicke prvy stylu su lahko identifikovatelne, pricom miestami si Leone sam z nich robi trefnu sebaparodiu (podobne ako Morriconeho OST dokaze v jednej melodii kombinovat prvky epickej melancholie z Vtedy na zapade a "divnych" zvukov k nim namiesanym). Leone vo Fistful of Dynamite / Die You Sucker v strukture podobnej k DC verzii The Good, The Bad and the Ugly (prva polovica uvolnene usmevna, druha polovica snimku vazna s vyrazne protivojnovym nadychom) prostrednictvom prvkov tzv. Zapata westernu (odnoz spaghetti westernu s usadenim stylotvornych prvkov do realii a historickeho pozadia dejinnych udalosti v Mexiku) vyjadruje svoj negativny postoj k revolucii ako takej a prostrednictvom postavy Juana ju kritizuje a vykresluje ako akt, ktorym clovek ako jednotlivec nema co ziskat, len stratit. Oproti starsim reziserovym dielam je ubrane v rovine mytizacie postav a budovania ich ikonickej heroizacie, pricom vsak pozorne davkovana seria flashbackov plni nielen charakterovu drobnokresbu ustrendej postavy ako to pozname napr. z Vtedy na Zapade, ale i metaforu postoja k revolucii ako takej. Die YOu Sucker je tak pevnym spojovacim clankom medzi Leoneho westernovymi opusmi a Vtedy v Amerike. ()
Až na tu stopáž, která je ale pro Sergia Leoneho typická, je to skvělý western se zajímavými sociálněkritickými přesahy, zasazený do neméně zajímavého údobí mexické revoluce. A že se tu cituje velký Mao a čte anarchista Bakunin jen dotváří zajímavý kontext tohoto filmu, který nezakryje svou ideovou levicovost. Ale co by western pocházející z Itálie ze svobodomyslné éry přelomu šedesátých a sedmdesátých let mohl reflektovat jiného než třeba éru zapatismu, který je v v Mexiku ostatně živý dodnes... Je to dobrá alternativa k ideově jinak orientovaným westernům americkým... ()
"A revolution? Seems to me the revolutions are all over the world. You know, they're like the crops." Snímek dvou dosti rozdílných polovin. Zatímco první část se veze na vlnách dobrodružné jízdy ve stylu Hodný, Zlý a Ošklivý, tak ve druhé polovině se to přehoupne do vážné linie. Jakoby se Sergio začal připravovat na Tenkrát v Americe. Obě části jsou perfektní. o tom žádná. Pouze se nemůžu zbavit dojmu, že dohromady nejsou zase až tak úplně konzistentní. Jinak klasické prvky Leoneho snímků jsou zde všechny a opět v mistrovské kvalitě. Od perfektní Morriconneho hudby až po nejednoznačné charaktery postav. Zvláště se vydařily flashbacky Coburnovi postavy. Ten prostříhaný se scénou u zdi a postupně gradující je zcela geniální a výrazně ční nad zbytkem filmu. Ke cti celku slouží, že i ten "zbytek" je mistrovské dílo. ()
C'era una volta la rivoluzione - tento italský alternativní název "zcela" vystihuje film, který je na jedničku podařenou míšeninou Tenkrát na Západě a filmu Hodný, zlý a ošklivý. Skutečně nechápu, pročpak se netěší větší popularitě, jíž by si rozhodně zasloužil. Příběhem i prostředím zcela jasný italowestern - Mexiko občanské války, motorka, "tank" a spousty mrtvých, kam se podíváš. Coburn se Steigerem jsou výborná dvojka - herecky samozřejmě zcela vybočující ze "spaghetti-podmínek". Flashbacky se zajímavě mísí s osobitým humorem a Morricone všemu dodává tu správnou šťávu (hlavní téma něco jako "šou -šou".) ()
Mno nevím, přišlo mi že Segiovi nějak došla šťáva. Každou skvělou scénu střídá desetiminutovka nudy a to je fakt škoda, protože Ennio Morricone byl opět ve formě a herci film také neshazují. Kratší stopáž by tomuto vpravdě nekonečnému filmu prospěla více. ()
90% -- "Revolution? Don´t try to tell me about revolution. I know all about revolutions. The people that read books go to the people that can´t read books and say: ´ We have to have a change.´ So the poor people make the change. Than the people that read the books sit around the big tables and talk and talk and talk and eat and eat and eat. But what has happened to the poor people? They´re dead! So, please, don´t tell me about revolutions ....... And what happens afterwards? The same fucking thing starts all over again." -- Další vynikajicí role Jamese Coburna a definitivně putuje do mých TOP herců... -- Vše podstatné o filmu řekly ostatní komentáře, nemám co dodat. ()
Nejdřív jsem se na neznámého Leoneho trochu mračil, ale po překvapivě unavené tradiční úvodní epizodě jsem se začínal spokojeně usmívat. Mohlo by se z dát, že místo obvyklého nezapomenutelného temného hrdiny v popředí (Eastwood v dolarové trilogii, De Niro v Tenkrát v Americe, všichni v Tenkrát na západě) se tentokrát sází na buddy-dvojici sympaťáků, ale ve druhé polovině se hlavně Coburn parádně vybarví a i díky geniálně natočeným flashbackům předvede další skvělou westernovou postavu s psychologickou stopou v duši. Není třeba Dynamit přehnaně idealizovat jen kvůli tomu, že patří k božskému Sergiovi, podobně jako v Hodný, zlý a ošklivý je tempo až překvapivě nevyvážené. Přesto jsem byl opětovně přesvědčen, že Leone zůstane nesmrtelným velikánem. I když za něj nemalé penzum práce jako obvykle odvádí neodmyslitelný Ennio. ()
Herecké obsazení dvou hlavních hrdinů tedy Irského intelektuálsky zaměřeného revolucionáře a zdatného pyrotechnika Johna Malloryho alias "Britta" se Sedmi statečných v podání Jamese Coburna a pak sedlácky a všemi mastmi prohnaného desperáta Juana Mirandy v podání Roda Steigera si myslím že se v tomto filmu nadmíru osvědčilo. Jejich neuvěřitelně vtipné dialogy, neustálé chlapácké láteření a soupeření mezi sebou, nevynechaje i několik posměšných výrazů na adresu toho druhého bylo také velice dobré. Dalo by se říct, že se mezi nimi od začátku až do konce rozvíjelo takové víc než podivné nesourodé přátelství. Jinak co se týče filmu a Leonova scénáře jako takové ho, tak to byl jeho poslední slavný film pod filmovým přívlastkem-označením spaghetti western, asi nejslabší co kdy udělal, ale přesto se nato dalo koukat. Škoda jen toho rádoby vtipného dabingu z ČT. Čech mi tam prostě neseděl, mohli zvolit někoho jiného. Kdo slyšel jeho originál hlas podobně jako Steigerův, tak mi dá za pravdu že je to úplně o něčem jiném. Tuny dialogů zde zase nebyli. V tomto filmu, Leone doháněl nejen své herce, ale i jednotlivé scény až do extrému. Co se týče brutality, cynismu a určitých charekteristyckých rysů spaghetti westernu tak právě zde všechno co se nepodařilo nebo nevešlo do jeho předchozích filmů dohání až zde a to tak že se filmový divák nestačí divit. Kulomety zde drnčí jako zvonky, všude hromady mrtvol, mexičtí vojáci jsou tu jako novodobé gestapo, poprav nebo vyhazování stovky lidí a techniky do vzduchu jako na běžícím páse. Scéna na kopci kdy Coburn a Steiger pálili ze svých těžkých kulometů, na těžkou nepřátelskou techniku, nebo posléze vyhození mostu do vzduchu, byli jedni z nejakčnějších scén westernu jako takové ho. Dobrá scéna byla i ta kdy osvobození vězni náhle prohlašují Juana hrdinou revoluce i když trochu nechtěně. Hudební vložka mistra Morriconeho, se sice nedala srovnat z jeho dřívějšími úspěšnými filmy, takové to popěvovaní šom, šom mi lezlo po chvilce pěkně na nervy ale ještě v rámci všech možností filmu ušlo. Některé pasáže v určitých scénách a záběry jakbysmet, a to i co se týče hudby ale jakoby z oka vypadli jeho NEJ snímku Tenkrát na západě či dolarové trilogii. Zde se režisér i jeho dvorní skladatel nechali určitě inspirovat, inu ono je také těžké něco podobného, a nebo alespoň něčemu takovému se vůbec na kloub přiblížit. To se podaří jednou za život, jak se říká. Kvalitní podívaná i přes tu děsivě dlouhou avšak u něj obvyklou stopáž, která však nezklame a rozhodně potěší nejenom milovníka pozdního westernu. Takže Viva revoluce ! A Viva Leone and Morricone ! Za 5 jednoznačně*. ()
Melancholicky snový, násilný a vysoce explozivní obraz mexické revoluce s dvojicí sympatických bastardů, zároveň nečekaná bromance pomalu na úrovni Butche a Kida. Leoneho rukopis je jasný, je to další hodně cool, výrazná a přesahová westernová podívaná, jedinečný úkaz svojí doby. Tierra y libertad¡ ()
Už od začátku je výrazný politický aspekt celého snímku, který je ještě umocněný Leoneho dokonalou režií (skupinka snobů plísní postavu bandity Roda Steigera a Leone snímá jenom jejich ústa, která žvýkají jídlo a zároveň mluví). Ostatně ta je bez pochyb asi nejsilnějším důvodem k tomu, proč je A FISTFUL OF DYNAMITE must-see položkou. Leone ho náládaval salvou originálních režijních nápadů, zmiňovaný úvod je jenom zlomek. A ještě James Coburn! Ten je totiž úplně dokonalý. A pak ještě ta druhá flashbacková/dějová linie, která ze začátku působí jako nesmysl, aby postupně vygradovalo a myšlenkově dokonale provázala celé dílo. ()
"Bohatejm, těm zpíváš..." - řekl Juan Miranda (Rod Steiger), když mu kanárek posral čelo. A o tomhle je celý netradiční Zapata western Sergia Leoneho, zvláště když se Juan se svou rodinou nejprve střetne a potom spřátelí s irským expertem na výbušniny Johnem Mallorym (James Coburn). Původně chtěli "Johnny & Johnny" jen udělat banku, ale vždy se jim do toho připletla revoluce. Leone je tentokrát drsný, jako kdyby režíroval Sam Peckinpah (který dle Leoneho tvrzení s režií tohoto snímku prý souhlasil), ale často probleskává Leoneho typický černý humor. Film je hodně nad míru žánru plný velkolepých efektů a davových scén. K zapamatování: Jízda v luxusním dostavníku a jeho přepadení Juanovou rodinkou, malá mašinka s dynamitem u banky Mesa Verde, Coburn a Steiger samotní s kulomety nad mostem proti obrněnému jízdnímu pluku - a velká mašina s dynamitem jedoucí naproti nepřátelské armádě. Akorát místo "Hlavu dolů" bych "Duck, You Sucker!" přeložil lépe jako "K zemi, cucáku!", podobně "A Fistful of Dynamite" nejsou "Kapsy plné dynamitu", ale "(Pro) Hrst dynamitu". Trailer: http://www.sms.cz/film/kapsy-plne-dynamitu/ukazka ()
Neprávem opomíjený Leoneho skvost, který stojí ve stínu těch nejslavnějších westernů vůbec a je to ohromná škoda! Již začátek filmu mne vtáhl do děje a na nějaká hluchá místa si nemohu vzpomenout. Film je i přes svou délku (151 minut) zcela vyvážený, jednotlivé postavy jsou velmi pečlivě vykresleny. K tomu Morriconeho hudba, která nemá chybu (všimli jste si variací na Mozarta?). Leone se zde představuje jako levicově smýšlející revolucionář (viz odkaz na Bakunina a samozřejmě nejen on) a vůbec mi to nevadí. ()
"Nic mi nevyprávěj o revolucích, o těch já vím všechno. Lidi, co čtou knížky, jdou za těma, co knížky nečtou ..." No a hádejte, kteří z nich pak mají plný břicha a kteří jsou tuzí? Proto já již dávno necinkám klíči na náměstích ani nebojuju na barikádách, abych jednu skupinu bohatých vyžírek revolucionářsky nahradil jinou skupinou, které má moje problémy na stejným místě pod zádama jako ta první. V tomto směru tomuto snímku rozumím a fandím mu, ale na druhou stranu mne systematicky uspával a kromě úžasný skladby pro dva kulomety či humornejch hrátek s výbušninami, příliš zábavy nepřinesl. ()