Režie:
Sergio LeoneHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Clint Eastwood, Marianne Koch, Gian Maria Volonté, Wolfgang Lukschy, Sieghardt Rupp, Josef Egger, Antonio Prieto, José Calvo, Margarita Lozano (více)VOD (2)
Obsahy(3)
Když se dva hádají, třetí se směje. Clint Eastwood v hlavní roli filmu, který napsal pravidla spaghetti westernu. Prach, vítr, žhavé slunce Nového Mexika. Do města rozděleného válkou dvou klanů přichází cizinec. Je klidný a mlčenlivý, z nebezpečí hrozícího ze všech stran si nic nedělá. Brzy rozehraje riskantní plán: nabídne své služby oběma soupeřícím rodinám s cílem využít jejich nepřátelství ve svůj prospěch... První výprava režiséra Sergia Leoneho na westernovou půdu předznamenala zrod legendy. Leone čerpal ze snímku Tělesná stráž (Jodžimbo) Akiry Kurosawy, ve kterém je záhadným hrdinou bezejmenný samuraj bez pána. V rozhovorech se však přihlásil i ke klasičtějším inspiračním zdrojům (byla mezi nimi také Goldoniho hra Sluha dvou pánů). Hlavní postava redefinuje obvyklý typ kladného westernového hrdiny – z ulízaného džentlmena typu Limonádový Joe se protagonistou náhle stává cynický, osamělý pistolník, jehož motivací není ani tak dobro, jako spíš vidina výdělku. Clint Eastwood vytvořil v této postavě novou ikonu – drsňáka s kamennou tváří a dokonalou muškou, který otevírá ústa, jen aby vypustil lakonickou hlášku (režisér o Eastwoodovi prohlásil, že má dvě herecké polohy – s kloboukem a bez). Dobrodružnou pouť neproniknutelného pistolníka doprovází hudba Ennia Morriconeho, pro kterého se spolupráce s Leonem stala výtahem ke slávě. Nejslavnější hudební motiv z Pro hrst dolarů později použil i Quentin Tarantino v Kill Bill 2. Snímek Pro hrst dolarů vznikl v roce 1964 a byl vzápětí následován snímky Pro pár dolarů navíc (1965) a Hodný, zlý a ošklivý (1966). „Dolarová trilogie" se stala milníkem žánru a stylistickým vzorem všech příštích spaghetti westernů. (Česká televize)
(více)Recenze (599)
Dalo by se říct, že režisér zkouší co si v žánru může dovolit. A zkouška to je zábavná. Avšak to pravé umění přišlo později. ()
Můj problém asi tkví v tom, že jsem viděl dollarovou trilogii pozpátku. Tento díl mě bohužel neměl čím překvapit ani ohromit. Prostě rutinní western s žádným přesahem. V kontextu skvělého druhého a geniálního třetího dílu vyšumí celkem do prázdna. A to je škoda. ()
První z Leoneho trilogie a taky nejslabší,sám velký mistr se do řemesla teprva dostával a je to znát,hlavně je ubíjející jak během ( na western ) krátké stopáže dokáže film sem tam dost nudit,i přesto že Eastwoodova hra je bravurní,stejně jako jeho skvělý minimalistycký výkon,díky kterému jsem začal jako malé dítě mít rád westerny. 60% ()
Takmer dokonalý western s neohrozeným Clintom a úžasnou hudbou... ()
Je lepší Kurosawova předloha Yojimbo (Tělesná stráž), nebo tento snímek Sergia Leoneho? Takovou blbost neřeším, zbožňuji je oba! Jinak na Youtube jsou pěkná videa, třeba toto - http://www.youtube.com/watch?v=Vc7_RnSJcVo , ať ještě dlouho žije mistr Morricone. ()
Klasika, která sama je ukradená z Japonska, a ze které filmaři kradli, jak mohli, nebo vznikaly v podstatě remaky jako Poslední zůstává. Už úvodní scéna, kdy neznámý jezdec přijíždí napít se ze studny a vidí bezpráví (scéna je v podstatě zcela beze slov, ale rychle si člověk domyslí, co se stalo a oč jde) upoutá a zaujme i tím, jak Sergio Leone využívá v podstatě reálný čas, a k tomu ruchy okolí, šum větru, a do toho pak i okolní krajinu a hory v povzdálí... V podstatě po celý film drží pevně stanovenou laťku, a nechává na divákovi, aby si sám skládal střípky, a aby si třeba sám domyslel příběh pistolníka, který pomáhá, protože znal někoho, komu nikdo nepomohl. Velmi dobře jsou vykreslení i zloduši, kteří, alespoň v případě Baxterových, mají poměrně širší charakteristiku, než se u westernu vidí, a člověk tu ženskou docela chápe, i když také nevydělává peníze nijak poctivě. Skutečně je potom otázkou, kdo z těch dvou rodin byli větší vrazi - než tedy dojde ke scéně masakru. A na druhou stranu se mi líbí, že hlavní hrdina není nezranitelný (tahle část a jeho útěk jsou podány mimořádně přesvědčivě). A i když je to cynik vůči zlu a zlým lidem, pořád má srdce na pravém místě, aby pomohl. Závěrečná přestřelka, kdy pot kape z tváří a všichni napjatě očekávají, co bude, patří pak skutečně k velmi povedeným. ()
Krásná ukázka toho, jak se dá někam posunout rigidní žánr jenom tím, že si nejste vědomi jeho pravidel. Mnoho z Leoneovských trademarků vzniklo prakticky jenom tím, že si nikdo na place (krom Eastwooda, který zase neuměl italsky, takže jim to nemohl moc říct) neuvědomoval, že takto se western zkrátka netočí. Per un pugno di dollari není první špageťáckej western (v tu dobu jich existovalo již 20-30), ale první, který nekopíroval západní postupy. Leckomu tím tehdy zamotal hlavu a prvotní kritiky byly například dost nelítostné, ale já naprosto chápu ten uniktání zážitek, jemuž to ve své době dalo vzniknout a proč to byl takový divácký hit. Hmatatelné vedro, upocenost, ošklivost, prach, žízeň a spaní na půli oka. Povědomé dusno na zapomenuté hranici v časech, kdy se člověk mohl ztratit za obzorem. Dobrodružství nerezignující na jeho naturalistické aspekty. Teda snad kromě tý krve, kterou patrně dělaly holky z cateringu. ()
Clint Eastwood se díky tomuto filmu stal prototypem nového hrdiny - pistolník samotář, sympatický zabiják, který má stejně daleko k dobré jako zlé straně zákona. V Leoneho filmu nemají místo líbivá prérijní panoramata, ani vlhké polibky roztoužených žen. Je to film o tvrdém výrazu v tváři, cigáru mezi vyschlými rty, a samozřejmě proklatě rychlých koltech. Není tu opomenut ani humor, jelikož se však jedná o prostředí bezútěšné, vtipnou figurkou se stává hrobník, odklízející jednoho zákazníka za druhým. V jiném filmu by se jednalo o na pohled smutnou záležitost, ve světě pistolníka Joea snad ani jiný humor (než cynický) nemá místo. Pozdější díly trilogie jsou možná ještě lepší, propracovanější, ale jako prvnímu vyslanci žánru spagetti westernu musím udělit plný počet:-) ()
Tohle už jsem viděl! Yojimbo v barvě, místo mečů pistole a místo Mifuneho Eastwood. Proč ne. Yojimbo bylo možná vtipnější, ale v celkovém dojmu se mi víc líbila americká verze. Od prvních minut je jasné, kdo se postaral o hudbu, detaily na špinavé obličeje pistolníků, příchod Clinta v závěrečné přestřelce - to vše dělá tento film jedinečným i když je to jenom remake. ()
Eastwooda hodně můžu, leč jeho westerny mě moc neba. Ale i přesto, docela silný zážitek, na to, že je to western.... ()
Místní městečko trpí dvěma velkými nedostatky. 1) Má velmi nekvalitně vyrobená zábradlí, která se po jakémkoli sebemenším doteku zastřelené osoby ihned rozpadají a vůbec tak neplní svojí funkci. 2) Má velmi tupé obyvatele. Nebudu tady vypisovat všechny scény, u kterých mi inteligence postav bila do očí. Chápu, že si Leone tyhle pravidla v podstatě sám nastavil, ale já si každou chvíli ťukal na čelo, jak může být někdo tak blbej. Pro hrst dolarů není rozhodně špatný film, je dobře natočený a má svoji atmosféru, nicméně pokud Charles Bronson (viz zajímavosti) prohlásil, že je to nejhorší scénář, jaký kdy četl, říkám si, co mu asi tak mohlo na tom vadit. 6/10 ()
Výborný Loneho western, kterému k megadrsnému Clintovi, jeho dvěma (později jen jednomu) hlavním protivníkům, Leoneho režii a Morriconeho hudbě chybí buď kousek odlehčujícího humoru, nebo naopak serióznosti. Pak by se to dotáhlo buď na "Hodný, zlý a ošklivý" nebo na "Tenkrát na západě". I se 4* je to ale pořád skvělý western a hodně zábavná podívaná. ()
For ME 95% ()
Včera jsem se vrátil v čase o třicet let, dnes jsem si ještě třicet přidal a fakt mě překvapilo, jak na mě téměř šedesát let starý snímek fungoval. Já proti westernům jako takovým nic nemám, problém mám jen s tím, že jejich děj bývá až příliš jednoduchý a tedy i snadno předvídatelný. A spagetti westerny nejsou v tomto ohledu výjimkou. No, a pokud jsem si chtěl před sebou samým obhájit své původní čtyřhvězdičkové hodnocení, musel jsem hledat důvody jinde. A našel jsem. 1) Clint Eastwood byl skvělým představitelem pistolníka (z mého pohledu nejlepším), 2) Ennio Morricone byl hudebním géniem (v tomto bodě jsem naprosto neústupný), 3) nejen tento film ale i naprostá většina italských vyobrazení divokého západu, mě vždycky bavila víc než pravý, americký originál (čest výjimkám). A i když už snímek pamatuje mnohé, nemůžu říct, že by na mě akční scény působily vyloženě blbě; jasně, starší tvorba je snadno rozpoznatelná, ale i přes určité výhrady se na takový film po čase opět podívám, což o mnoha novějších či přímo současných filmech říct nemůžu. Mě tedy příběh muže uprostřed, který si své fazole uvaří tu na jednom a tu na druhém ohni pořád velmi slušně bavil a jen ten gatling byl takovej divnej. / Poučení: Pro mladší generaci to bude zřejmě těžký šok, ale nikdo ve filmu nepoužívá mobilní telefon. ()
Film, který udělal hvězdu z Clinta Eastwooda ale i Sergia Leoneho a také Ennia Morriconeho. Děj je vykradený Yojimbo, dokonce i některé repliky, situace a dokonce záběry jsou stejné. Eastwood se navíc drbe ve vousech úplně stejně, jako Toshiro Mifune. Takže by se dalo říct, že jde o kopii. Jenže tohle všechno dohromady, plus několik dalších věcí - ostatní herci, barevná kamera, zkrácení některých scén a přidání jiných (například dějová linie kolem rozbité rodiny je tu propracovanější), a hlavně geniální hudba ten film dělají skvělým a v mých očích lepším, než je originál. A závěrečný souboj je tady mnohem lepší, i když skvělé jsou oba. ()
Matty ve svém komentáři vyjádřil v podstatě vše, co jsem chtěla k tomuto filmu říct... Pánové Sergio, Ennio a Clint povážlivě stoupají v mém filmovém žebříčku... ()
I Clint Eastwood může někdy dostat na budku. S ohledem na hodnocení dvou pokračování tohoto snímku se mi zdá, že na ČSFD je film Pro hrst dolarů trochu podhodnocený. ()
Toto je čistá slasť. Mýtus. Môžem to pozerať stále dookola. Kto ešte nevidel, nech nečaká a čím skôr si to pozrie. Toto je Nový zákon. "A jíst, a pít, a zabíjet! Na nic jinýho nemyslíte, nic jinýho neumíte!" ()
Dokonale pojatý western, v němž funguje všechno jako precizně promazaný stroj. Věhlasný režisér Sergio Leone si totiž velmi zdatně pohlídal všechny filmové atributy, pročež se před Vámi na ploše čítající 99 minut rozprostře pomalu plynoucí hutný příběh, který doprovází dnes již legendární soundtrack. V tomto bodě je rovněž záhodno zmínit herecké výkony, z nichž poměrně markantně vyčnívá stoický Clint Eastwood, jemuž jsem věřil každou vteřinu jeho hereckého projevu. Ve finále tedy dostaneme dokonale vybroušený filmový diamant, který byste určitě neměli minout. Výborná práce! „My mistake. Four coffins...“ ()
Nesnáším westerny!!! O to větší nervy mám sám na sebe, když se mi nějaký líbí. Pro hrst dolarů je případem, kdy jsem z žánru western na nějakou dobu (hodně krátkou dobu) nadšen. Sergio Leone patří k westernům, jako ketchup na špagety. Díky němu westerny úplně nezatracuju a občas se na nějaký podívám. Například jeho Tenkrát na západě je opravdový zážitek. Tak jako Sergio Leone patří k westernům, tak k nim zcela jistě patří obličej Clinta Eastwooda. Lepší začátek pro svou hereckou kariéru si snad ani nemohl přát a tyto role drsných osamocených mužů - kteří mají pouze jeden drsný výraz - přesně tyto role jsou pro něj nejtypičtější a nejlepší. Příběh je prostý a jednoduchý. Konec filmu s panceřem na hrudi neměla chybu a na svou dobu byla dost originální. Zvláštní je, že se nemůžu dočkat dalšího dílu této "dolarové" trilogie! ()
Reklama